38 CALLMÉ, OM DE NYBILDADE HJELMAR-ÖARNES VEGETATION. 



Med afseende pä härstamningsort torde man lämpligast 

 dela de a de nja öarne förekommande arter i tvenne grupper. 

 Den ena gruppen omfattar dem, hvilka tillhöra vegetationen å 

 Hjelmarens strandregion och der förekomma ymnigt och 

 allmänt, eller som i allmänhet ha sin växtplats på fuktiga 

 ställen och i synnerhet stränder. Den andra gruppen omfattar 

 alla öfriga arter. 



Till den första gruppen höra följande bland de i det före- 

 gående uppräknade växter: 



Bidens tripartita, Matricaria inodora^). Tanacettim, Senecio 

 silvaticus, Gnaphaliuni uliginosum, Tussilago, Cirsiwn pahisire, 

 Taraxacum, Galium palustre, Myosotis pahcstris, (Mentha ar- 

 vensis), Lijcopxis, Scutellaria galericulata, Solanum Dulcamara, 

 Scrophularia nodosa, Veronica sciitellata, (Pedicularis palustris), 

 Ranunculus Flammula, Batrachiuyn sceleratitm, Cardamine par- 

 viflora, Nasturtium palustre, Malachunn, Sagit^a nodosa, Lyili- 

 rum, Epilohium angustifolium, E. palustre, Polygonxim amphi- 

 bmm, P. lapathifolium, P. strictum, P. Hy dr opiper, P. dume- 

 torum, Rumex acetosa, Salia- pentandra, S. caprea, S. cinerea, 

 Betula, Alnus glutinosa, Alisma Plantago, Juncus articulatus, 

 J . compvessus, J. bufonius, Scirpus palustris, Carex vesicaria, 

 C. Goodenoughii, Poa serotina, Glyceria fluitans, Phragmites 

 communis, Agrostis alba, Alopecurus geniculatus, Baldingera, 

 Marchantia. 



Af den andra gruppens växter tillhöra flertalet kulturerna, 

 antingen som föremål för odling eller som ogräs. Sådana äro: 



Matricaria Chamomilla, Senecio vulgaris, Cirsium arvense, 

 Sonchus arvensis, S. asper, Crepis tectoriim, Galium aparine, 

 Lamium purpureum, Ranunculus repens, Thlaspi, Stellaria media, 

 Cerastium viilgatum, Spergida arvensis, Ervum hirsutum, Tri- 

 folium hybridum, Polygonum Persicaria, Secale, Hordeum, Awna 

 sativa, Phleum pratense. 



Ungefär samma härstamning ega de arter, som utan att i 

 egentlig mening vara åkerogräs, likväl jemte ogräsen gerna 

 infinna sig på hvarje blottad jordfläck och derför helst träflias på 



') Den på Hjelmarens stränder allmänt förekommande formen af 

 denna art har låg, uppstigande, ända från basen grenad stjelk samt något 

 köttiga bladflikar. Omkretsen hos dessa senare är i tvärsnitt mera run- 

 dad än hos hufvudf ormen, undre sidan är obetydligt plattad eller upptill 

 otydligt rännformad. — Då jag ej haft tillfälle att se Matr. maritima L. 

 i naturen, kan jag ej afgöra, huru mycket Hjelmarformen närmar sig 

 denna. Omöjligt är dock ej, att de äro identiska, då i öfrigt rätt många 

 hafsformer återfinnas i Hjelmarens växt- och djurverld. 



