BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND. 12. AFD. III. N:0 7. 43 



har genom ett bekant exempel ^) visat, i hvilken stor omfatt- 

 ning denna öfverflyttning kan ske genom vattenfoglar. Att 

 sådana äfven i fråga om Hjelmarens nya öar gjort vegetationen 

 viatio-a tienster, är antaolio-t. Särskildt de nva små skären i 

 Hjelmaren äro en omtyckt hviloplats för talrika måsar och 

 andra sjöfoglar. Kråkor träftades äfven mycket ofta och talrikt. 



Men äfven andra djur än foglar äro verksamma vid frö- 

 spridningen. Serskildt torde man för Hjelmarens nya öar få 

 ihogkomma sorkarne. På åtminstone två af skären, Nyckel- 

 grundet a och södra Gruudholmen, träffade jag sådana, och finnas 

 de för öfrigt rätt allmänt både vid Hjelmarens stränder och å 

 flere af de samla öarne. På den nva strandremsan vid Hvalöns 

 östra udde fann jag vid mitt besök i Oktober ett sorkbo under 

 nåojra stenar. Hit hade eo-aren draoit samman en mäuo-d af- 

 bitna växtdelar, h varibland jemtc bitar af gräs- och starrblad 

 funnos hela fruktsamlingar med en mängd frön af följande 

 växter : 



Gnaphalium ullginosuin (i massa), 



Polygonnm lapatJnfoliuni, 



Juncus articulatus, 

 » hufonius, 

 samt ett stycke af ett ax, antagligen af 



Alopecurus genicidatus. 



Då sorkarne ej kunna antagas ha kommit öfver till de 

 nya skären på någon annan väg än om vintern öfver isen, så 

 är det mycket väl tänkbart, att de samma väg kunnat föra 

 med sig växtdelar och frön, och att de derigenom gifvit upp- 

 hof till nya insatser i skärens flora. 



Att slutligen menniskan rätt mycket bidragit till ökandet 

 af arternas antal i de nya florerna, har jag redan förut flere 

 gånger haft tillfälle att påpeka. Alla skär och grund i Hjel- 

 maren äro goda fiskeplatser och besökas derför ofta af strand- 

 borna, isynnerhet under kräftfångsttiden. Att dessa besök ut- 

 öfva ett visst inflytande på skärens vegetation torde vara 

 obestridligt. Många arter, särdeles ogräs och ruderatväxter, 

 torde endast på detta sätt ha blifvit spridda. 



') Se hans Arternas uppkomst genom naturligt urval, sid. 311 



