4 K. JOHANSSON, GOTLANDS HAPAXANTISKA VÄXTER. 



fattare på detta område rörande de särskilda arterna lämnar 

 en åtminstone sammandragen redogörelse för de observationer, 

 på hvilka hans omdöme om växtens gronings- och öfver- 

 vintringsförhållanden grunda sig. Endast härigenom blir det 

 möjligt att granska riktigheten af de slutsatser, till hvilka 

 han kommit, och att afgöra, huruvida full öfverensstämmelse 

 råder mellan olika växtgeografiska områden. Ett särskildt 

 skäl till dylika detaljerade redogörelser är, att i den floristi- 

 ska litteraturen termerna annuell, bienn o. s. v. tagas i olika 

 betydelse af olika författare. 



Nedanstående redogörelse upptager ej alla Gotlands 

 hapaxantiska växter. Det återstår ett fatal, hvarom jag 

 ännu ej kunnat bilda mig en egen mening. Det är själf klart, 

 att dessa anteckningar ej heller göra anspråk på fullständig- 

 het i fråga om de arter, som verkligen upptagits. För många 

 bland dem kunna nog förekomma andra groningstider och 

 öfvervintringsformer, än dem jag iakttagit. I öfrigt äro 

 mina observationer öfver de värgroende dicykliska växterna 

 minst fullständiga, enär mina studier hufvudsakligen före- 

 tagits vår, höst och vinter. 



Innan jag öfvergår till framställningen af resultatet af 

 iakttagelserna, vill jag redogöra för den här använda termi- 

 nologien. 



Benämningen hapaxantisha växter tages i olika betydelse 

 hos olika författare. Men att under detta begrepp inrangera 

 sådana växter, h vilkas hufvudstam efter första frösättningen 

 dör bort efter att hafva på vegetativ väg utvecklat grodd- 

 knoppar eller skott, som frigjorda från moderväxten kunna 

 fortlefva på egen hand, leder till uppenbara orimligheter. I 

 sådant fall skulle ej blott Ejiilobhim-aT ter, ^ Orchis-a,vtev, 

 Ficaria verna, utan äfven Cerefolium silvcstre och dylika be- 

 traktas som hapaxanter; och från dessa vore steget ej så 

 långt till Sempervivum tectorum. Men detta vore att för- 

 växla plantan själf med hennes skottgenerationer. Med nam- 

 net hapaxant menar jag här de fanerogamer, som efter första 

 frösättningen vissna hört tillika med alla vegetativa organ, så 



^ Jfr A. Cleve, Studier öfver några svenska v<äxters groningstid och 

 förstärkningsstadium, Uppsala 1898, p. 15. 



