10 K. JOHANSSON, GOTLANDS HAPAXANTISKA VÄXTER. 



vallet mellan två på h varandra följande frösättningar att 

 utgöra 2 år, så att växten rent biologiskt taget kunde anses 

 2-årig. Hvad de vinterannuella arterna beträffar, behöfva 

 fröna i allmänhet ingen eftermognad. Frösättningsintervallet 

 blir därför vanligen ett år. Hos de efemera arterna kan det 

 vara mindre än ett år, ehuru detta, om man undantager den 

 af människan kultiverade jorden, nog är ytterst sällsamt. 



Hos Euphorbia exigua skulle detta frösättningsintervall 

 kunna uppgå till 9 år. ^ Vore ett långt intervall konstant 

 skulle det tydligen verka hämmande på artens förökning och 

 utbredning. Men om groningen hos olika frön af samma 

 generation inträder under olika år, ligger däri ett skydd mot 

 tillfälliga under enstaka år förekommande hinder för växtens 

 utveckling, t. ex. stark torka, lågt vattenstånd eller, i fråga 

 om kulturväxter, åkerns rensning från ogräs. De i jorden 

 kvarvarande fröna kunna nämligen under ett annat, gynn- 

 sammare år fortplanta växten. Ett belysande exempel är 

 Paparer Argemoiie, af hvars frön som bekant en god del hvilar 

 öfver en eller flera vegetationsperioder. Det har till följd 

 att detta ogräs icke försvinner t. ex. genom rotfruktsodling. 

 Åkrarna öfver allt på Gotland äro därför ständigt hemsökta 

 af detta ogräs. Märkbart mindre frekvens har Papaver 

 dubium. 



Växlingarna i förekomsten af en växt på samma lokal, 

 dit växten nyligen kommit, bero delvis på växlingarna i 

 intervallet mellan frösättningarna. En 1-årig växt med 2-årigt 

 intervall uppträder naturligtvis blott hvart annat år på den 

 nya växplatsen. 



Huru de olika ålderstyperna uppkommit, kan väl ej på 

 erfarenhetens väg fullt utrönas; men naturstudier lämna dock 

 någon inblick i förhållandet. Tämligen allmänt är man ense 

 därom, att de sommar annuella växterna representera ett äldre 

 utvecklingsstadium än de öfvervintrande, och att de senare 

 uppstått ur de förra eller möjligen ur perenna. 



Om en sommarannuell växt förflyttades till ett område 

 med varmare och mera maritimt klimat, eller om klimatför- 

 ändring i allmänhet ägde rum i den riktningen, skulle följande 



^ J. WiESNER, Biologie der Pflanzon. p. 4Ö. 



