18 K. JOHANSSON, GOTLANDS HAPAXANTISKA VÄXTER. 



de efemera arterna. Till samma typ höra troligen Raphanns 

 Baphanistrum, Spergula arvensis, Sisymhrium Sophia, Urfira 

 urens, Batracliium sceleratum, Euphorhia Helioscopia, Fumaria 

 officinalis, af livilka man hela sommaren och hösten finner 

 nya groddplantor. Då dessutom öfvervintring undantagsvis 

 förekommer hos flera af dessa, bildas en tydlig öfvergåug 

 till de äkta eller skenbart efemera arterna bland följande 

 grupps afd. B. 



Hos Sinapis arvensis-ty\ien inträffar det ofta, att grodd- 

 plantor hastigt utvecklas på hösten och omsider börja sin 

 blomning, hvilken dock afbrytes af vintern. Dä groddplan- 

 torna normalt duka under före nästa sommar, kan man här 

 egentligen ej tala om proanthesis, utan det är snarare gro- 

 ningen, som inträder i förtid. Denna för tidigt inträffade 

 groning, som jag ofvan benämnt förgroning, är tydligen till 

 skada för växten, då den ej leder till fruktmognad. För- 

 senad groning (Keimverzug^) är som bekant en vida allmän- 

 nare och för växtens spridning snarare fördelaktig företeelse. 



Måhända äger förgroning också rum hos Diplotaxis 

 muralis och de 1-åriga ^Sowc/nf .s-arterna. 



Efterblomstring (metanthesis)- förekommer hos några stor- 

 växta bland sommarannuellerna(6Vs'^y>?6W^f »/ Sophia, Baphamis). 



Med afseeude på ståndorten tillhöra de flesta arterna 

 kulturområdena, särskildt åkrar och ruderatplatser; ganska 

 många förekomma på stränder, fuktig sand eller i försump- 

 ningar; en art är vattenväxt. I formationer med sluten gräs- 

 matta eller slutet bottenskikt af andra växter förekomma 

 endast ett par Euphrasia- och Cuscida-Q.vtQ.Y, hvilka äro i 

 högre eller lägre grad parasitiska, samt stundom Gentiana 

 uliginosa, hvilken äfven i andra afseenden synes ansluta sig 

 till half parasiterna Euphrasia och Odonfites. Eljes är det 

 allmän regel, att hithörande växter lefva på mark, som är 

 blottad eller erbjuder minimum af konkurrens med andra arter. 



Den morfologiska utbildningen är förut behandlad.^ Jag 

 vill här blott nämna, att ifråga om förgreningens beskafi'en- 

 het den största växling äger rum, så att en kontinuerlig 



^ J. WjESNER, Biologie der Pflanzen, p. 41. 

 - V. WiTTROCK i Bot. Not. 1883 p. 21. 



^ E. Warming, 1. c. p. 11. Där upptagas dock som monooykliska åt- 

 skilliga arter, som åtminstone på Gotland pläga öfvervintra. 



