BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND. 25. AFD. III. NIO 2. 21 



Myosurus minimus, 

 Neslea paniculata, (?) 

 Plileiim areuarium, 

 Raniinculus ophioglossifolius, 

 Sagiiia maritima, 

 Saxifrag^a tritlactylites, 

 Sclerochloa ri^ida, 

 Teesdalia nudicaulis, 

 Tlilaspi perfoliatiim, 

 Valeriaiiella olitoria, 

 Verouica hedersefolia, 



» triphyllos, 



» verna, 



Vicia lathyroides. 



I biologiskt afseende är den tidiga blomningen anmärk- 

 ningsvärd och ännu mer det förhållandet, att växten jäm- 

 förelsevis tidigt på sommaren vissnar ned samtidigt med 

 fröbildningen hos den första generationen, utan att andra, 

 sent grodda individ af samma art träda i stället. På sen- 

 sommaren söker man därför vanligen förgäfves efter friska 

 blommande exemplar af hithörande växter, ja många äro 

 redan vid midsommartiden alldeles försvunna. Först mot 

 hösten uppträder växten ånyo, men nu i form af groddplantor. 

 Hos denna nya generation kan under milda höstar proanthesis 

 äga rum, såsom hos Agrostemma Githago, Cerastitim semide- 

 candnim (sällan), Draha ver na, Holosieuui umhellatuni (sällan), 

 Hntchinsia (nästan årligen), Lithospir}}ium arvense, Saxifraga 

 tridactylites (sällan) samt måhända Asperugo procumhens. 

 Denna sparsamma blomning medför inga fördelar i fråga om 

 frösättningen, ty mogna frön hinna ej utbildas på hösten, och 

 under vintern bli blommorna förstörda. 



Pa grund af hithörande växters karaktäristiska blom- 

 ningssätt, kanske äfven i följd af sommartorkan är metanthesis 

 sällsynt. Endast hos Alyssum calycinum har jag iakttagit 

 sådan. 



Att de flesta arterna utveckla äfven sommarannuella 

 individ, har jag direkt iakttagit, och jag tror, att alla arterna 

 i detta fall öfverensstämma med undantag af Brassica cam- 

 pestris var. hienn/s. Denna art intar äfven däri en undan- 

 tagsställning, att det är den enda, hos hvilken jag konstaterat 



