BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HAXDL. BAND 25. AFD. III. N:0 2. 27 



Thlaspi arvense, 



Veronica agrestis, 

 » opaca, 

 » porsica, 

 » polita, 



Tiola arvensis. 

 Såsom morfologisk motsvarighet till Alyssum calycinum- 

 typen kan inom denna grupp uppställas Veronica agrestis. 

 Denna växt är i vårsäd sommarannuell, i höstsäd vinter- 

 annuell, men i trädgårdar, på trädesåkrar och i allmänhet på 

 blottad jord träffas den hela sommaren i alla stadier i följd 

 af den oreglerade groningen. Höstgrodda individ hinna ofta 

 till begynnande blomning, men öfverlefva det oaktadt vintern 

 utan annan skada, än att en eller annan frukt den följande 

 våren visar sig felslagen. Därjämte äro sådana individ van- 

 ligen utbildade som c alyci da- for mer. Men äfven sommar- 

 grodda individ, hvilka vid vinterns början hunnit få en eller 

 annan frukt mogen, uthärda vintern och fortsätta följande 

 vår sin blomning pa samma skott, som nedtill bära fjolårs- 

 frukter. Pä samma sätt öfvervintra Veronica persica och 

 polita samt sannolikt opaca; vidare Arenaria gothica, som i 

 samma knippe ofta bär fjolårsfrukter på de äldre axlarna 

 och blommor för året på biaxlar af högre ordning; SclerantJius 

 annuus och Stellaria media, som oskadda kunna öfvervintra 

 med talrika blommor och en eller annan mogen frukt; Viola 

 arvensis, som i härdighet nästan öfvergår de öfriga och på 

 våren fortlefver, utvecklande blommor ur de öfre bladvecken, 

 medan de nedre blomskaften bära mogna fröhus eller vissnade 

 blomrester. Den sistnämnda växten har emellertid på vege- 

 tativt stadium korta internodier och liknar mer Senecio 

 vulgaris-ty])en. 



Hos Mafricaria inodora, hvars höstskott hafva något för- 

 längda internodier såsom hos föregående typ, yttrar sig för- 

 mågan att öfvervintra på ett sätt, som mer öfverensstämmer 

 med de perenna växterna. Hos de förut nämnda arterna för- 

 blir hela blomställningen (i vidsträckt mening) vid lif under 

 vintern och fortsätter följande vår att utveckla nya blommor. 

 Hos Mafricaria inodora bortfrysa först och främst alltid hela 

 korgar, som utvecklats pa hösten, men därjämte ofta nog 

 hela det skottsystem, som uppburit dessa korgar, under det 

 att andra grenar, som icke inträdt i floralt stadium förblifva 



