BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HAXDL. BAND 25. AFD. III. X:0 2. 31 



gröfre rot och stam, så finner man. att den annnella vegeta- 

 tionen till sin hufvudmassa ntgöres af höstgrodda individ. 



Till belysning af det föregående skall jag här lämna 

 några vegetationsbilder, hvari hnfvudsakligen hapaxantiska 

 växter ingå. Sådana växter tillhöra i första rummet kultur- 

 formationer, i andra rummet sandfältens vegetation; ett mindre 

 antal ntgöres af hällmarksväxter, och ungefär lika många 

 äro hygrofila. 



Hvad först de hygrofila hapaxanterna (jämte strandväxter) 

 beträffar, äro de till stor del sommarannuella och hafva föga 

 att skaffa med en vinterbild af vegetationen. De öfriga ut- 

 göra en brokig blandning {Cirsium paliistre, Gentiana amarella, 

 Isatts tinctoria, Bumex palustris, Nasturtmm pahistre, Erythrcea- 

 arter, Fainimculus oj)hioglossifolms, Sagina maritima, Sper- 

 gularia canina)] dessa växter förekomma hvar för sig inblan- 

 dade bland andra, olikartade element och hafva ingen eller 

 ringa betydelse i växtfysiognomiskt afseende. 



De mest xerofila arter, som förekomma på hällmark, 

 murar, gamla strandvallar o. s. v. äro Arenaria gothica, Bro- 

 mus mollis, Carduus acanthoides och mitans, Carlina vulgaris, 

 Cerasfiiim-!irter, Draha verna, Erodium ciciitarium f., Geranium 

 lucidiim och Booertianum, Hutchinsia petrma, Schedonorus 

 sterilis, Sclerochloa rigida, Tragopogon crocifoUus, Verbascum 

 Thapsus, till hvilka äfven Limim catharticum ansluter sig. 

 Dessa växter spela i växtfysiognomiskt afseende stundom en 

 rätt betydande rol, ehuru de i hällmarkernas vegetation ingå 

 med ett ringa antal arter. Individantalet kan nämligen hos 

 några blifva högst betj^dligt, och då vegetationen på ifråga- 

 varande ståndorter blott bekläder en del af markens yta, 

 kunna sådana växter som Draha verna. Hutchinsia petrcea 

 och Cerastiiini-a.rteY gifva växttäcket dess karaktär, något 

 som särskildt framträder under blomningstiden på försom- 

 maren. 



Af mina ståndortsanteckningar framgår följande. 



På flisig och grusig, glest skogbeväxt hällmark mellan 

 Hejnnm och Othem, ett område af en half mils utsträckning 

 från öster till väster, antecknades (-5 1894) följande karaktärs- 

 växter: 



