38 K. JOHANSSON, GOTLANDS HAPAXANTISKA VÄXTER. 



samma färgut verklin g kunna åstadkommas äfven under som- 

 maren, om man genom, konst åstadkommer låg lufttemperatur 

 kring den solbelysta groddplantan. 



Det skulle nu återstå att närmare ingå på utvecklingen 

 hos de efemera fanerogamerna. Dessa skola enligt den 

 gängse uppfattningen hafva två egenskaper. l:o att fröna 

 äro grobara omedelbart efter fruktmognaden, 2:o att flera 

 generationer hinna utvecklas under en vegetationsperiod. 

 Hvad den första egenskapen vidkommer, uppfylles den nog 

 af en mängd vinterannuella arter. Skulle man däremot taga 

 den andra fordran efter orden, fruktar jag, att ganska få 

 arter skulle hälla måttet. Det torde i våra trakter redan 

 vara mindre vanligt, att två successiva fullständiga utveck- 

 lingsperioder från groning till afslutad frösättning kunna 

 genomgas på ett år. Tva möjligheter förefinnas härtill. 

 Hos höstgrodda individ bland de annuella växterna kan 

 fruktmognaden följande år försiggå så tidigt, att fröna gifva 

 upphof till en sommarannuell generation, hvars utveckling 

 hinner fullt af slutas medels frösättning; stundom kan denna 

 andra generations frö medhinna sin groning samma års höst 

 och således inleda den tredje generationen. Hvad som hinner 

 fullbordas under en vegetationsperiod, kan då betecknas som 

 en hel och två ofullständiga generationer. Af vårgrodda 

 frön uppkomna plantor kunna möjligen fruktificera så tidigt, 

 att den andra generationen också hinner afvecklas före sen- 

 hösten. I båda fallen får fordran på en efemer växt anses 

 vara uppfylld. En efemer fanerogam skulle alltså vara en 

 sådan, som under sommaren hinner ntvecllci minst en full- 

 ständig generation (till individets af inre grunder beroende 

 död) af frön, som uppstått samma vegetationsperiod . 



Att sådana växter ej äro att söka bland de typiskt 

 sommarannuella är klart dels däraf, att dessa senares frön i 

 allmänhet ej äro grobara utan längre hvilstadium, dels däraf, 

 att deras blomningstid är så sen, att en andra generation i 

 alla händelser knappast vore möjlig. Inom de vinterannu- 

 ellas grupp A kan man ej heller vänta några efemera växter, ^ 

 allden.stund nämnda grupp utraärkes genom utprägladt, till 



^ Veronica hedercefolia och Cardamine hirsuta, af tyska författare an- 

 förda såsom efemera. göra pä. Gotland icke skäl för detta narod. 



