58 K. JOHANSSON, GOTLANDS HAPAXANTISKA VÄXTER. 



Ånchnsa arvensis M. v. Bieb. är i höstsäd vinter annuell; i 

 okt. är groddpl. några cm. vida. Bland vårsäd är växten 

 sommarannnell, spenslig och föga förgrenad. (Sid. 23.) 



Auchiisa officinalis L. Alla individ, hvilkas utveckling jag 

 följt, hafva varit perenna. På hösten finner man i allmänhet 

 vid stjälkens bas friska knoppar, hvilka följande vår vidare 

 utvecklas. (Sid. 44.) 



Androsace septentrionalis L. gror på sensommaren och hösten 

 samt är vinter mimieU. I midten af aug. detta år voro de 

 största groddpl. på en sandhed 1 cm. i vidd, de minsta voro 

 ett par mm. och hade nästan inga andra blad än hjärtblad; 

 i nov. funnos groddpl. af 3 cm. diameter. I april pläga bla- 

 den vara mönjeröda, i synnerhet undertill; på hösten äro de 

 gröna eller på sin höjd försedda med rödaktiga fläckar mot 

 spetsen af bladens undersida. (Sid. 20.) 



Aiithemis arvensis L. är i höstsäd vint er annuell; groddplan- 

 torna äro på senhösten flera cm. vida. I vårsäd vanligen 

 sommarannuell samt spädare och fåblomstrig. — På en hafre- 

 stubbåker i A^iklau fann jag dock i nov. 1897 talrika stora 

 och greniga plantor, som i allmänhet ännu ej hade börjat 

 sin blomning; de voro otvifvelaktigt hienna; några få hade 

 blomknoppar eller nyss utslagna blommor, alldeles som 3Ia- 

 tricaria inodora vid samma tid. (Sid. 23.) 



Anthriscus vulgaris Pers. gror i allmänhet pa hösten. Pä 

 åkrar har jag i nov. funnit groddpl. omkring 4 cm. vida. 

 Efter öfvervintring blifva på våren endast bladskaft och 

 bladflikarnas spetsar något brynta af solen. — På södra sidan 

 af Visby stadsmur iakttogos i okt. och början af nov. 1897 

 några grupper af groddpl. Största längden på bladen var 

 den 3 okt. omkring 5 cm. Den 15 febr. följande år stodo 

 groddpl. mycket tätare, t. o. m. täckande, och voro dess- 

 utom större än vid föregående observation. Ett individ vägde 

 5 gram och hade blad af 13 cm. längd. En rätt betydlig 

 tillväxt hade således ägt rum under senhösten och vintern. 

 — Likasom bland andra rinterannuella arter träfl'ar man 

 äfven hos denna spensliga individ och dvärgexemplar, hvilka 

 sannolikt hafva grott på våren och således äro sommaran- 

 nuella. (Sid. 20.) 



