BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 25. AFD. III. N:ö 2. 67 



men de inre friska, ljust lökgröna. Ett och annat individ 

 utbildar somliga år blomkorgar på hösten; så t. ex. 1889. 

 Dessa kommo aldrig i blom, utan vissnade jämte hela plan- 

 tan i följande mars eller april; i jan. syntes de ännu friska. 

 (Sid. 41.) 



Carum Carvi L. är bienn. (Sid. 41.) 



Centaurea Cyanus L. är mest vinter ännu ell. I rågåkrar 

 och på ruderatplatser äro de gråaktiga groddplantorna på 

 senhösten omkr. 10 cm. höga och lika vida, undantagsvis äro 

 rosetter ända till 25 cm. i diameter. Stundom blir en blom- 

 korg synlig, hvilken dock fryser bort. På våren äro de 

 3^ttre bladen ofta brunfläckiga. — I vårsäd är växten som- 

 marannuell, blommar senare samt är spädare och mindre för- 

 grenad; mot höstsidan är blomfärgen m. e. m. rödaktig. 

 (Sid. 23.) 



Centunculus uiiniinus L. På fuktig sand vid Klintehamn 

 (Vifvesholm) funnos i slutet af aug. 1898 inga groddplantor. 

 Frukten var då knappast mogen. Säkerligen sommar annn ell. 

 (Sid. 15.) 



Cerastium g-lutinosiim Fr. Nov. Fl. Svec. ed. 1. Små grodd- 

 plantor har jag på senhösten sett i Visbytrakten. De öfver- 

 vintrade utan att taga skada. Antalet groddplantor var dock 

 litet i jämförelse med de blommande individ, som j)å somma- 

 ren pläga finnas på samma växplatser. Däraf kan slutas, 

 att växten oftast är sommarannueU, men en del individ vm- 

 terannuella. (Sid. 20.) 



Cerastium pumilum Curt. är oftare vinter annuell. Grodd- 

 plantorna blifva på våren, stundom redan i februari bruna. 

 Undantagsvis har jag i januari sett enstaka blommor; på 

 hösten pläga inga sådana utvecklas. (Sid. 20.) 



Cerastium semidecaudrum L. är dels sommarannueU, dels 

 vinterannuell. Groddplantorna, som på hösten äro ljusgröna, 

 blifva på våren m. e. m. brunaktigt anlöpta; men en del 

 bortfrysa under vintern. Proanthesis iakttogs i nov. 1889 

 (Sid. 20.) 



