80 K. JOHANsso^^ gotlands hapaxantiska växter. 



med tjock, kort kägellik hufvudrot, kvilka i oskadadt skick 

 öfvervintra och följande vår äro lika friska, ljusgröna eller 

 svagt brunfläckiga. — Pä skuggiga ställen, såsom under bu- 

 skar i trädgårdar, har jag i början af juli iakttagit stora 

 groddplantor, innan mogen frukt fanns att tillgå; i ett par 

 grupper af sådana groddplantor, iakttagna 1891, hade i slutet 

 af okt. ännu ingen benägenhet till förlängning af hufvud- 

 axeln visat sig. Dessa individ voro sålunda alla fullt bienna. 

 — På jordhögar af lös mylla har jag funnit en stor mängd 

 individ sommarannuella, andra individ öfvervintrande på ro- 

 settstadiet, under det åter andra vacklade, så att långt in 

 på senhösten rosetter förefunnos, hvilka började skjuta i höj- 

 den eller redan hunnit till floralt stadium. Alla dessa indi- 

 vid med förlängda axlar fröso under Adntern bort. (Sid. 23.) 



Lappa minor (Sclikulir) DC. På hård mark (vägkant och 

 åkerren) vid Visb}- har jag iakttagit flera trienna individ. 

 I maj förefunnos nämligen på växplatsen 1) små n^^ss fram- 

 komna groddplantor med ännu små hjärtblad, 2) fjolårsplan- 

 tor med ett eller annat mellanblad af några centimeters längd, 

 3) stora rosetter med grof, i jorden neddragen hufvudaxel 

 samt talrikare blad af omkring 10 cm. längd; endast de sist- 

 nämnda plantorna blommade samma sommar. De under mom. 

 2) nämnda medelstora plantorna blommade icke under som- 

 maren; äfven om de härledde sig från höstgrodda frön, be- 

 höfde de alltså tre vegetationsperioder för sin frösättning. 

 Om de i mom. 3) nämnda största groddplantorna uppkommit 

 näst föregående vår eller möjligen användt två vegetations- 

 perioder på förstärkningsstadiet, kunde ej utrönas. — Att 

 höstgroning i naturen förekommer är säkert; i slutet af dee. 

 har jag sett små groddplantor dels med. dels utan kvarsit- 

 tande hjärtblad. (Sid. 44.) 



Lappa offlciualis All. På härd mark har jag gjort samma 

 iakttagelse som om föregående art, således kan växten vara 

 fricnn. Tämligen säkert är, att växten i naturen emellanåt 

 gror på hösten. Ty af frön, som såddes i kruka den 9 okt. 

 detta år, grodde flera redan den 18 okt. (Sid. 44.) 



Lepidiiiin oampestre (L.) R. Br. är ofta perenn. Detta är 

 normalt fallet i stenbrott norr om Visbv. På en under tidi- 



