BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND. 25. AFD. III. N:0 2. 81 



^aste våren 1898 afröjd plats framkommo af föregående års 

 frö talrika groddplantor, af h vilken ingen enda blommade 

 första sommaren. Pa samma ställe blommar hvarje individ 

 regelmässigt två somrar. Växten blir alltså här tre år gam- 

 mal. Öfvervintring sker genom stjälkbaskomplex af enklaste 

 slag. — På stenig strandvall och på åkerren söder om Visby 

 var växten däremot normalt bienn; endast några få individ 

 hade i början af okt. nya skott vid stjälkbasen. De, som viss- 

 nat bort efter frösättningen, kunde räknas i hundratal. — 

 Pröna äro. enligt hvad groningsförsök visa, grobara utan 

 hvilostadium. Jag har dock ej funnit några groddplantor af 

 ■årets frö pä de naturliga växplatserna. (Sid. 44.) 



Lepidiiim niderule L. är både sommar- och vinterannuell. 

 På hård mark äro höstgroende individ ej allmänna, men desto 

 mera på lös mylla, vid släkehögar o. s. v. Benägenhet för 

 stjälkbildning förefinnes långt in på hösten. Ej blott plantor 

 på rosettstadiet, utan stundom äfven enstaka individ, som 

 redan utbildat den florala regionen, kunna öfvervintra. En 

 öfvervintrande rosett af 10 cm:s diameter hade vid snösmält- 

 ningen en rot af öfver 20 cm:s längd. (Sid. 2,3.) 



Linaria Elatine (L.) Mill. är s ömmar annuell. Af sent gro- 

 ende frön utbildas i aug. dvärgexemplar af en eller annan 

 centimeters höjd. (Sid. 16.) 



Linaria minor (L.) Desf. är äfven sommaranmieU. Ännu i 

 slutet af sept. träffas individ, som hafva bjärtbladen kvar- 

 sittande, ehuru blomningen nästan är öfver. Inga nya grodd- 

 plantor framkomma pä hösten. (Sid. 16.) 



Linum catharticuni L. är i allmänhet sommarannuell och i 

 sådant fall spenslig med föga förgrenad stjälk. Bland mas- 

 sor af fruktificerande plantor finner man på hösten inga små 

 groddplantor, som kunna antagas härleda sig från årets frö. 

 Stundom träff'as däremot större, greniga, tätbladiga grodd- 

 plantor, som förblifva på förstärkningsstadiet hela hösten och 

 som öfvervintra i oskadadt skick. Sådana öfvervintrande grodd- 

 plantor har jag iakttagit i början af maj 1889 på naken, 

 söndersplittrad kalkhäll vid Vible, där de växte utan minsta 

 skydd mot väder och vind. — Ett och annat exempel är 



6 



