82 K. JOHANSSON, GOTLANDS HAPAXANTISKA VÄXTER. 



följande. På åkerren och dikeskant på odlad myrjord i Vä- 

 sterhejde fann jag i ang. detta år talrika groddplantor af en 

 till flera centimeters vidd (med grenar af ända till 7 cm.), 

 vanligen anordnade i grupper, ehuru nu inga fruktificerande 

 exemplar funnos i deras närhet. Åkerrenen var icke afslagen 

 eller afbetad. Det finnes icke mer än en förklaring, nämligen 

 att groningen försiggått redan på våren eller försommaren, 

 hvadan dessa individ måste vara rent bienna. — På fuktig 

 m. e. m. blottad kalkjord har jag om höstarna i allmänhet 

 förgäfves sökt groddplantor, men däremot ofta träffat sådana, 

 på hällmark eller torrare grus, naket eller beväxt med mos- 

 sor (i synnerhet Hypnum lutescens Huds.). Det är ej troligt, 

 att groddplantor under sommartorkan kunna uppstå på torr 

 hällmark, men ej på fuktig kalkjord, hvarför jag anser väx- 

 ten vara normalt vårgroende både såsom annuell och bienn. 

 Dessa iakttagelser stämma för öfrigt väl med de nyligen 

 publicerade odlingsförsöken, ^ enligt hvilka fröna i allmänhet 

 behöfva flera månaders hvilotid, så att höstgroning af årets 

 frö knappt kan förekomma i naturen. (Sid. 42.) 



Lithospermum arvense L. är i allmänhet vint er annuell, så- 

 alltid i höstsäd. I vårsäd är den sommarannuell samt till 

 växten späd. Pä hösten blifva groddplantorna i höstsäd intill 

 5 cm. vida; vid snösmältningen på våren befinnas de vanligen 

 något större, men hafva ofta nog ännu friska hjärtblad; för 

 öfrigt äro bladen då m. e. m. rödaktigt anlupna, särskildt i 

 spetsarna och undertill på medelnerven. (Sid. 20.) 



Lolinm liiiicoliim A. Br. Sommarannuell på grund af väx- 

 platsen. (Sid. 16.) 



Lolium temuleiitum L. har jag endast sett i vårsäd. (Sid. 16.) 



Malva silvestris L. är vanligen (alltid?) j^ereww. Om hösten 

 finnas friska skott vid basen af alla icke alltför stora indi- 

 vid. På lös mylla i nyanlagd gräsmatta och på naken jord 

 kring planterade träd uppträdde förra sommaren liksom året 

 därförut talrika groddplantor, som till hösten blefvo flera 

 dm. i vidd, men intet individ kom till blomning under gro- 



^ Astrid Cleve, Studier öfver några svenska växters gronittgstid etc, p. 

 46. — Se vidare Brundin, 1. c. p. 20. 



