BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 25. AFD. III. N:0 2. 91 



sådana omständigheter synliga redan i sept. Deras färg är röd, 

 förnämligast i följd af glandiernas färg; i djup skugga äro 

 de dock gröna och förblifva sådana t. o. m. om våren. (Sid. 21.) 



Scandix Pecteii L. är sommarannuell i vårsäd, men ofta 

 vinterannuell i höstsäd. I senare fallet inträffar stundom, att 

 liera plantor börja sin blomning på hösten och sedan öfver- 

 vintra i tämligen oskadadt skick. På blottad jord, åkerrenar 

 och ruderatplatser förekomma på hösten och vintern plantor 

 i alla stadier, från groddplantor med nyss utvecklade hjärt- 

 blad till blommande eller friiktificerande individ. Gronings- 

 tiden är således obestämd och hvilotiden på förstärknings- 

 stadiet nästan ingen, såsom hos Sinapis arvensis, men 

 Scandix Pecten uthärdar vintern ej blott i vegetativt 

 stadium utan äfven efter begynnande blomning. De öfver- 

 vintrande plantorna äro på våren brungröna; ej sällan sitta 

 hjärtbladen oskadade kvar. — Såsom af det sagda kan väntas, 

 behöfva fröna ingen längre tids eftermognad. (Sid. 2Q.) 



Schedoiiorus tectorum (L.) Fr. är allmänt vinterannuell. 

 Efter regniga somrar äro groddplantorna af årets frö redan 

 i aug. några cm. höga; eljest framkomma de något senare. I 

 okt. får man se greniga plantor med 5 cm. långa skott. På 

 våren äro hos de öfvervintrande plantorna bladens undersidor 

 och slidor brunaktiga. — Iakttagelserna äro gjorda på åkrar 

 och ruderatplatser under flera år. Att vårgroning med som- 

 marannuell utveckling äfven förekommer, synes mig mycket 

 sannolikt. (Sid. 24.) 



Schedonorus sterilis (L.) Fr. Frön af årets skörd gro i sept. 

 några få dagar efter sådden i trädgårdsjord. I naturen före- 

 kommer också höstgroning allmänt; de vinterannuella indivi- 

 den äro stora, greniga och blomma tidigt. På våren och 

 sommaren kan växten dessutom gro när som hälst och såle- 

 des blifva sommarannuell. Under klipputsprång vid Högklint 

 finner man därför på sensommaren ej blott fruktificerande 

 eller redan vissnade individ, utan äfven friskt gröna plantor, 

 som ej eller knappt börjat sin blomning. (Sid. 24.) 



Scleranthus aiinuus L. är i vårsäd vanligen sommarannuell. 

 Stundom påträffar man likväl på hösten stora, 1 — 2 dm. vida, 



