96 K, JOHANSSON, GOTLANDS HAPAXANTISKA VÄXTER. 



framkomna groddplantor hafva benägenhet att få förlängd 

 hufvudaxel, men stjälkarna drabbas hårdt af första frost. En 

 och annan rosett fortvarar visserligen in på förvintern. I 

 jan. 1898 funnos sålunda vid Visby hamn på Incker jord åt- 

 skilliga mångbladiga grågröna rosetter, men i mars voro alla 

 bortfrusna. — De på hösten mognande fröna kunna gro utan 

 hvilotid, och därför finner man i bestånd af fruktificerande 

 individ ofta mängder af små groddplantor. Dessas utveckling- 

 försiggår nu på grund af låg temperatur mycket långsamt, sä 

 att de i början af innevarande december endast äro 1 — 2 cm. 

 vida. Det är måhända ej omöjligt för några af dessa att 

 öfvervintra. ^ I sådant fall blefve det lättare förklarligt, att 

 blommande individ kunna anträffas redan i liörjan af juni 

 C/6 1886). (Sid. Ifi.) 



Solanum nigrrum L. är sommarannuell, med sen fruktmognad 

 (vanligen i sept. och okt.). Inga groddplantor synas pn 

 hösten. (Sid. 16.) 



Sonclms asper (L.) All. och S. oleraceus L. blomma ända till 

 vinterns inträde. På senhösten finnas ock groddplantor (roset- 

 ter) i olika stadier, äfvensom individ med förlängd stjälk 

 med eller utan synliga florala delar. Vid första vinterköld 

 (vanligen i slutet af nov. eller dec.) förfrysa alla utom grodd- 

 plantorna på rosettstadiet, hvilka uthärda något längre. 

 Undantagsvis har jag ännu i mars, men ej längre, sett smärre 

 rosetter, h vilkas inre blad voro friska. Dessa arter äro alltså 

 . sommaranmiella, och de synas mig alltid vara det, så mycket 

 mer som jag aldrig på försommaren funnit blommande in- 

 divid.^' (Sid. 16.) 



Spergula arveusis L. förekommer nästan uteslutande pa 

 sandjord och trifves bäst i vårsäd samt är då sommarannuell. 

 Sent groende frön (t. ex. på blottad sand) uppväxa genast 

 till spensliga plantor, som i allmänhet bortfrysa under vintern. 

 I kanterna af en med höstråg besådd åker på fuktig sand 

 vid Västergarn har jag likväl i slutet af april 1898 funnit 

 talrika öfvervintrande plantor, som vid den tiden voro färdiga 

 att börja sin blomning. Nedre stjälkblad voro i allmänhet 



* De hafva öfvervintrat på skyddad, solig ståndort. (A)>n). muler tryck- 

 nitigen.) 



- Jfr Brundin, 1. c. p. 16. 



