98 K. JOHANSSON. GOTLANDS HAPAXANTISKA VÄXTER. 



groende). Vid snösmältningen kan man på åkrar träffa friska 

 individ med rotslående, åt alla håll nedliggande grenar af 

 25 cm:s längd. (Sid. 26.) 



Stellaria pallida Piré förhåller sig i det hela som föregå- 

 ende, men trätfas knappast i floralt stadium under vintern. 

 (Sid. 24.) 



Snaedn maritima (L.) Dum. är so))imarfninuell som Salieornia. 

 (Sid. 16.) 



Teesdalia nudicaulis (L.) R. Br. är vinterannuell: sannolikt 

 äfven sommarannuell (spädare indi\åd). (Sid. 21.) 



Thlaspi arveiise L. är dels sommarannuell (alltid i vårsäd, 

 en generation i trädgårdar, rofåkrar etc), dels vinterannuelh 

 i senare fallet ofta med hösthlommor. I höstråg finner man 

 stundom nästan alla individ i floralt stadium före vinterns 

 inbrott. Hufvudaxeln är då sällan mer än några få (2 — 5) cm. 

 hög; men följande vår förlänges den hastigt och fortsätter 

 på sin öfre del blomningen, under det att de nedre blommorna 

 falla af utan fruktbildning. Pa öppen mark händer det ofta, 

 att hela den primära blomställningen afstanuar i sin utveck- 

 ling och pä våren vissnar; den öfverväxes snart af de ur 

 bladvecken framkommande sidoklasarua, som fruktificera på 

 normalt sätt. — Att groning (utan hvilstadium för fröna) 

 försiggår hela sommaren, är allmänt bekant. (Sid. 27.) 



Tlilaspl perfoliatum L. är nog oftast sommarannuell. Såsom 

 vinterannuell har växten ingen egentlig bladrosett, utan får 

 genast en nas-ot förläno:d hufvudaxel. På våren skvddas 

 blomställningen länge af de hopslutna, undertill violetta 

 mellanbladen (ungefär som hos Turritis glahrä). (Sid. 21.) 



Torilis Ånthriscus (L.) C. C. Gmel. är oftast hienn, i det 

 groddplantor redan i juli, före fruktmognaden, äro allmänna 

 så väl på naken och stenig jord som i gräsbeväxt. Groning 

 försiggår äfven senare, ända in på hösten, hvarigenom rinfer- 

 annuella individ uppkomma; dessa äro på våren brungröua. 

 (Sid. 42.) 



