6 ROB. E. FBIES, BASIDIOBOLUS MYXOPfllLUS, EX XY PHYCOMYCET. 



de ej kunna vara några oljedroppar är säkert, då de ej låta 

 sig färgas ens vid användandet af Sudan III; möjligen ut- 

 göras de af något ämne af protein-natur, ty de färgas l)runa 

 af jod och upptaga anilinfärger. 



Förgrening af hyferna förekommer mycket sparsamt, och 

 hela myceliet med dess grenar når alltid blott en obetydlig 

 längd. (Tafl. I. tig. 1-2). Tvärväggar uppträda endast un- 

 dantagsvis på det vegetativa stadiet. När så inträfFar, sam- 

 lar sig först all plasman i öfre delen af tråden, hvarefter 

 detta parti afgränsar sig med en tvärvägg, under det att den 

 nedre delen blir fullständigt hyalin och snart hopfaller, men 

 dock ständigt hänger kvar som ett bihang på den lef vande 

 delen af myceliet. I hvarje cell tinnes på det vegetativa 

 stadiet blott en enda stor och aflang kärna. 



Fortplantningen försiggår såsom vanligt hos Entomoph- 

 thoracéerna dels genom zygosporer. alstrade efter könsbefrukt- 

 ning, dels genom på könlös väg bildade konidier. De s. k. 

 azygosporerna, som uppträda hos några till familjen hörande 

 former, t. ex. Empusa, Tarrichium, Lamia och vissa Entomoph- 

 fhora-arter, och som af Racieokski (1. c. pag. 125) äfven på- 

 visats hos Bas/didholns ranarum, har jag ej kunnat linna hos 

 denna wya art. 



Zygosporeruas bildning hos BamJioholiis afviker så från 

 de öfriga Entomophtlioraeéerna och representerar en sa in- 

 tressant typ, att en närmare redogörelse därför hos denna 

 nya art ej torde vara öfverflödig. Den föregås ständigt af 

 ett samlande af myceliets hela plasma till en kortare region, 

 som sedan afgränsar sig med väggar från de nu fullständigt 

 tomma, hyalina och så småningom hopfallande närgränsande 

 hy f delarne. Vanligen behöfvas tvänne väggar för att uppåt 

 och nedåt afgränsa den blif vande könscellen; ej sällan inträf- 

 far dock, att från det så afskurna partiet en sidogren utgår, 

 då denna vanligen åtskiljes genom en tredje tvärvägg ett 

 stycke ofvanför förgreningspunkten; mera sällan händer, att 

 den blifvande könscellen utgöres af en toppcell, då naturligtvis 

 blott en enda tvärvägg fordrats för att afgränsa den. Den 

 sa uppkomna cellen är 3'^tterst rik på plasma, rikare än de 

 växande vegetativa cellerna, och uppgår vanligen till en längd 

 af 0,1 — 2 mm. Genom att sedan en tvärvägg bildas midt på 

 denna, uppstå tvenne celler (Tafl. I, fig. 3), mellan hvilka, att 

 börja med, ingen skilnad kan iakttagas, och hvilkas vidare ut- 



