BIHANa TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 25. AFD. III. NIO 3. 9 



mig att få se detta befruktningsförlopp på mer än ett par 

 olika stadier. Att framlägga orsakerna till denna afvikelse 

 är mig naturligtvis lika omöjligt. 



Stundom inträffar äfven, att zygosporanlaget bildas i 

 själfva förgreningspunkten, där en sidogren utgår från hy fen 

 (jfr Tafl. I, fig. 5). Efter befruktningen kommer då äfven 

 denna att afskäras genom zygosporväggen, så att den ej det 

 minsta inverkar på den mogna sporens form. 



Några odlingsförsök har det, såsom nämdt, varit mig 

 omöjligt att utföra, och har jag därför ej heller kunnat följa 

 zygosporernas groning och kommande utveckling. Att de 

 någongång, men troligen blott undantagsvis, kunna, utan att 

 först genomgå en längre hvilperiod, fortsätta sin utveckling, 

 visar tig. 4, Tafl. II, som föreställer en groende spor, den 

 enda jag, oaktadt mycket letande, lyckats iakttaga.^ 



I jämförelse med den riklighet, som utmärkte zygospo- 

 rerna, visade sig det insamlade materialet mycket sparsamt 

 på konidier, så att jag till en början antog, att det fullstän- 

 digt saknade sådana. Efter mycket letande lyckades det 

 mig dock till sist att upptäcka såväl basidier- i olika utveck- 

 lingsstadier, som äfven vid dem fastade eller ock fritt liggande 

 konidier. Ej osannolikt är det, att den ymniga zygosporbild- 

 ningen står i samlmnd med svampens lif inuti det rika slem- 

 met, något som Brefeld-^ har påvisat vara förhållandet med 

 Endomyces Magnusii Ludw., en intressant svamp med samma 

 egendomliga växplats, en bakterie-zoogloea, som den här skild- 

 rade Basidioboliis-arten eger. I följd af denna sparsamma 

 förekomst af konidier har jag ej alls sä lyckats följa förloppet 

 vid deras bildning, som fallet var vid den könliga fortplantnin- 



^ F. Chmielevsky har i en uppsats »Zur Frage iiber die Copulation der 

 Zellkerne beim Geschlechtsprocesse der Pilze» (ryska språket; kort referat i 

 Bot. .Jahresbericht 18'J0 pag. 170) lyckats påvisa, att det hos B. ranarum är 

 kärusammansmältningen vid kopulationen, som influerar på zygosporens kom- 

 mande utveckling. De sporer, i livilka de hanliga och honliga kärnorna före- 

 nas, kunna nämligen ej fås att gro förrän efter en längre hvilperiod, de åter, 

 i hvilka ingen sammansmältning egt rum, gro med lätthet inom kort tid. 

 Mycket möjligt är, att något liknande äfven gäller om denna art. 



- Med namnet »basidie» betecknas i det följande den kouidiebärande 

 hyfens öfversta, ans valda del, i öfverensstämmelse med den terminologi som 

 användes t. ex. af Eidam (1. c.) och Saccardo (Syll. Fung.), ehuru väl möjli- 

 gen invändningar häremot skulle kunna framkastas. För egen del anser jag 

 dock ej något hinder föreflnnes för att här använda en sådan term. 



' Brefeld: T'nters. aus dem Gesammt-Gebiet der Mycologie, H. 9. pag. 

 124. Miinster 1891. 



