iJe flesta bland de bär nedan beskrifna Hieracieformerna 

 tillböra trakter af Svealand, som hittills föga eller icke blifvit 

 undersökta i bieraciologiskt afseende, nämligen Siljans silur- 

 områcle samt delar af Västmanlands och södra Dalarnes 

 bergslag. 



Ät Siljansdalens silurområde ägnade jag (efter en kortare 

 exkursion 1897) ungefär en månad af 1898 års sommar, bvar- 

 under undersökningar företogos i Rättviks, Boda, Mora ocb 

 Orsa socknar. I Västmanland genomströfvade jag 1897 ocb 

 1898 en del af Grytbytte bergslag; det senare året gjordes 

 kortare besök i Nya Kopparbergs ocb Norbergs socknar samt 

 i Dalarnes Västerbergslag. 



Från dessa trakter bar, såvidt jag bar mig bekant, förut 

 endast obetydligt material tillvaratagits, bvarför det ej var 

 oväntadt att finna rätt många nya former. Åtskilliga dylika, 

 som jag anträffat på en enda lokal eller i ett fåtal exemplar, 

 har jag dock ej ansett lämpligt att redan nu beskrifva. 



Siljanstraktens Hieraciumflora bar trots den siluriska 

 grunden mycken likbet med södra Helsinglands, som genom 

 A. Magnusson ocb H. Dahlstedt blifvit väl bekant. Detta 

 står i samklang med den ofta gjorda iakttagelsen, att Hiera- 

 ciumflorans beskaffenhet ocb rikedom beror mindre på markens 

 kemiska beskaffenhet än på dess fysiska och på de växt- 

 formationer, som bekläda marken. Svämbildningar undvikas af 

 de flesta Archieracierna, men särskildt af H. silvatica, bvar- 

 för t. ex. Dalälfvens floddal är synnerligen fattig på sådana. 

 Men ett bergigt och småkulligt moränlandskap i sydöstra 

 delen af Sveriges fastland hyser till stor del samma arter 

 som Gotlands silurklippor och strandvallar af kalksten. 



För Siljanstrakten och södra Helsingland gemensamma 

 arter äro bland andra: //. cinerellum Almqu. exs, obtusidens 



