BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 25. APD. III. N:0 7. 5 



Bland de här beskrifna arterna förekomma två i Dals- 

 land hemmahörande, hvarför det kan vara lämpligt att äfven 

 gifva en antydan om beskaffenheten af dess Hieracium-Rora,, 

 med hvilken jag under sommaren 1899 gjorde någon bekant- 

 skap under en månadslång vistelse hufvudsakligen i provin- 

 sens mellersta del. 



I Dals norra del har förut K. O. E. Stenström gjort 

 undersökningar öfver //ieracmm-floran. Om dess mellersta del 

 finnas i H. Dahlstedts storartade arbete Bidrag till sydöstra 

 Sveriges Hieraciumflora en mängd uppgifter, härrörande huf- 

 vudsakligen från de af kand. A. Fryxell hopbragta samlin- 

 garna. De i söder och väster angränsande trakterna hafva 

 förut blifvit föremål för studier af C. J. Lindeberg m. fl. 

 Floran är således förut tämligen väl bekant. Den visar sig, 

 såsom kunde väntas, hafva stor likhet med den vermländska, 

 och allt talar för att Dal och sydvästra Vermland bilda ett 

 hieracieområde för sig. Härvid är att märka, att man från 

 Dal känner blott få former (t. ex. H. plumuligeriim Dahlst., 

 epicrocifolium m., dalicum m.), som ej observerats i Vermland, 

 men att däremot i Vermland förefinnas en mängd former, 

 som ej ännu iakttagits i Dal, samt att i Dals västra och 

 södra delar främmande element inkommit från Bohusläns 

 kusttrakter och från Norge. Till dessa kunna hänföras å 

 ena sidan former af H. saxifragum Fr., å andra sidan några 

 norska låglandsformer, såsom H. christianense Dahlst. (an- 

 träfi'ade i Hökedalen och vid Eds station), H. urticcefrons 

 Dalilst. (vid Kornsjö på gränsen till Norge, kanske på norskt 

 område). 



Dalslands flora utgör sålunda på grund af läge och natur- 

 förhållanden en blandningsflora, dock med utprägladt västlig- 

 karaktär. Talrika äro de genom Dahlstedts och Stenströms 

 arbeten kända former, som utmärka Vermland och Dal i 

 motsats mot östra Sverige. Därtill vill jag här nämna den 

 i Dahlstedts Herh. Hier. Scand., Fasc. XI n:o 83, utdelade 

 H. eustictuni Dahlst. (från N. Råda i Verml.), hvilken synes 

 mig utgöra en ganska spridd västlig karaktärsväxt. Jag 

 har funnit den på ett enda ställe i Grythytte bergslag, men 

 på flera ställen inom det Dal-Vermländska området (Gillberga 

 s:n vid Galtebol; i Stafnäs s:n vid Näs, Sölje och Alle vik; 

 vid Bengtsfors; i Laxarby s:n vid Löfnäs). 



