BIHANG TILL K, SV. VET. AKAD. HANDL. BAND 25. AFD. III. NIO 7. 13 



gifva den sistnämnda formen en lätt igenkännlig habitus. 

 Hålkfjällens öfre del har' ej heller någon likhet med H. ca- 

 nipes. 



En annan närbesläktad form är nog också H. opeato- 

 dontum Stenstr., hos h vilken bladens tandning är ungefär 

 densamma som hos den nu beskrifna formen. 



Västmanland: Grythytte s:n på en ängsbacke vid Elfves- 

 torps bruk, vidare i skogsängar vid Sirsjötorp, Västgötetorp 

 och Fisklösen. 



Verniland: Filipstad vid Bellevue. — I allmänhet i mått- 

 lig mängd. 



H. acidotum Dahlst. var. sematolepis n. var. 



Differt a H. acidoto Dalilst. ^ foliis crassis sat obscuris 

 glanco-viridibus, maculis fuscis v. pallidioribus ± distincte 

 v. obsolete macnlatis, involucris brevioribus, cum pedicellis 

 glandulis vulgo densioribus vestitis, sqamis involucri augustio- 

 ribus et acutis — subulatis, sed haud longe protractis, infra 

 medium floccis sat densis, striam albam + perspicuam for- 

 mantibus, anguste marginatis, stylo minus obscuro. 



Genom sina tjockare, mörkare, på öfversidan vanligen 

 svagt brunfläckiga, undertill m. e. m. violetta, ej sällan 

 bredare blad afviker denna form habituellt rätt mycket frän 

 H. acidotum Dahlst. Vidare har den på hålkar och skaft 

 något rikare beklädnad i synnerhet af glandier och ludd. 

 Hålkfjällen äro smala och spetsiga, men ej så långt utdragna 

 som hos H. acidotum, deras kanter äro nedom midten prydda 

 af en smal, hvitaktig luddrand. Emellertid är bladens tand- 

 ning och hålkarnas byggnad väl öfverensstämmande med nyss- 

 nämnda välbekanta form, så att jag ej tvekar att betrakta 

 den nu beskrifna formen såsom blott varietet, i synnerhet 

 som jag på andra ställen funnit liknande former, hvilka ännu 

 mer öfverensstämma med H. acidotum. 



Yästmanland: Hällefors s:n vid ett torp nära Gillers- 

 höjden på en torr backe samt på en åkerren i närheten. 



^ Dahlstedt. Bidrag till sydöstra Sveriges Hieracinm-flora, II. p. 59. 



