BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 25. AFD. III. NIO 7. 17 



Fol. caiilinum breviter petiolatum v.subsessile, petiolo alato 

 caulem subamplectens, anguste ovale — ovali-lanceolatum, ad 

 basin cuneatum, siiperne abrupte in apicem angustiim et acu- 

 tum ( — subulatum) contractum, dentibus minutis paucis ser- 

 rato-denticulatiim v. integerrimum, margine + angulatum, 

 siipra pilis brevissimis raris — sparsis obsitum, subtus densius 

 pilosum, in nervö dorsali et petiolo etiam + floccosum. 



Änthela poly-(usque 40-)cephala, vulgo valde composita 

 paniculata, interdiim subindeterminata, ramis crassis et ri- 

 gidis ssepe longis in apice polycepbalis, superioribus + arcu- 

 ato-patentibus, intermediis subpatentibus — erectis, vulgo valde 

 superantibus, inferioribus strictis erectis ex axillis bractearum 

 v, foliorum caulinorum exeuntibus, in apice paniculam con- 

 tractam ± .polycephalam gerentibus. Pedicelli crassi glandu- 

 lis brevibus et brevissimis mixtis obscuris sat densis — densis, 

 setulis raris v. sparsis vestiti, sat dense floccosi. Acladium 

 10 — 25 mm. longum. 



Involucra gracilia cano-viridia, basi ovata, paullum varie- 

 gata, glandulis parvis sat robustis cerinis v. obscuris et pilis 

 brevibus raris — sparsis vestita, floccosa. Squamce exteri- 

 ores latiusculee ± laxse, in marginibus + floccosse, intermedice 

 latse lanceolatcB acutiusculee v. acutse, floccis in dorso sparsis 

 ( — densiusculis), in marginibus crebris obtectse, apice ± cori- 

 aceo parum comatae, interiores acutse v. acutissimae in 

 apice parum comatae. 



Calatliium parvum, luteum. Ligulce apice glabrae. Stylus 

 fuscohispidulus obscurus. 



Denna märkliga form har visserligen liksom andra sil- 

 vaticum-JLormer vanligen 1-bladig stjälk (stundom t. o. ra. 

 bladlös), och stjälkbladet är, ifall det sitter nedom midten af 

 stjälken, tydligt, om ock kort skaftadt. Men skaftet är ända 

 till basen viugadt och blir därigenom i någon mån omfattande 

 såsom hos //. dovrensia eller den komplex af m. e. m. hete- 

 rogena, till utkanterna af nämnda grupp hörande former, som 

 i senare tid blifvit benämnd H. semidovrense Elfstr. Den nu 

 beskrifna formens robusta växt och hela utseende i öfrigt 

 hänvisar den dock till en annan plats bland archieracierna. 



Rosettbladen äro stora, saftigt gröna; de yttre hafva 

 kortare skaft än former af silvaticumtypen i allmän- 

 het, hvarjämte skaftet är ovanligt bredt. Alla hafva sin 



