20 K. JOHANSSON, NYA ARCHIERACIER. 



caulis adfixiim, + bracteiforme, sat breviter sed argnte acn- 

 minatum, dentibus paucis argutis vulgo miniitis ± aiigula- 

 tim serrato-dentatum, dentibus basalibus exterioribus hand 

 raro bene evolntis snbhastatnm. 



Änthela panicnlata composita ± contracta, ramis superi- 

 oribus approximatis arcnatis, ramo nno alterove distante 

 snberecto ancta, pedicellis et acladio brevi — brevissimo 

 canotomentosis et glandulis nigris mediocribns densis — con- 

 fertis obtectis. 



Involncra angnsta mediocria, nigrescentia, variegata. 

 Squamce exteriör es ± lanceolatce, obtnsinscnlie, dense glandu- 

 losse, sparsim stellatee, marginibus floccis densioribus lim- 

 batse, intcrmedice lineari-lanceolatse, in apicem obtnsinscnlum 

 — acntnm comosnm + membranaceum attennatte, dorso glan- 

 dulis nigris densis (pilis soltariis v. nnllis) vestitcc, in mar- 

 ginibus coma et floccis confertis late albo-limbatse, intimoi 

 a basi lata in apicem acutnm — snbulatnm fequaliter atte- 

 nuatse, late viridimarginatse. 



Calathium Inteum parum radians. Ligidce apice glabrre. 

 Stylus fuscohispidnlus. 



Äfven denna form har ovanligt stora och breda blad. 

 Hela växten bar utseende af en skuggform, äfven då den 

 växer på solöppen mark. De yttersta bredt äggrunda — 

 rundade rosettbladen hafva bred och tvär bas med hjärtlik 

 inbuktning vid skaftet; basflikarna äro väl utbildade och nå- 

 got utböjda, hvarigenom bladbasen blir nästan spjutlik, på- 

 minnande om t. ex. H. panceolum Dalilst. eller expallescens 

 DaJilst. De mellersta bladen äro också mycket breda och 

 trubbiga ocli hafva nästan samma bladbas som de förra. I 

 öfrigt äro tänderna glesa, mycket breda, trubbiga och vink- 

 liga. Stundom äro mellankanterna alldeles raka och bilda 

 trubbiga vinklar med hvarandra. De innersta bladen äro 

 äggrunda eller ovala, kort men tydligt spetsade med do i 

 spetsen sammanlöpande kanterna raka; basen är vigglik, tand- 

 ningen är skarpare och mindre karaktäristisk än hos de 

 mellersta bladen; en eller annan fristående tand plägar före- 

 komma på skaftet. Då stjälkbladet sitter nedom midten, är 

 det stort, äggrundt — lancettlikt, vanligen kort skaftadt 

 (stundom med vingadt, svagt stjälkom fattande skaft); det 

 har mycket hvass, men sällan lång spets, och tänderna äro 



