BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 25. AFD. III. N:0 7. 87 



Den nedersta grenen är, t. o. m. om den är aflägsnad från 

 de öfriga, vanligen 1-blomstrig. Hålkarna äro stora, (m. e. m. 

 brunaktigt) svartgrå af svarta och täta, men ej stora gland- 

 ier samt glesa stjärnhår, som tämligen jämnt äro strödda 

 öfver de yttre hålkfjällen, men a de mellersta och långa 

 knappt visa sig utom i kanterna och äfven där förekomma 

 i så ringa mängd, att hålken ej synes brokig. Långfjällen 

 äro breda, ända till 2 mm., med lancettlikt bågböjda kanter, 

 afsmalnande i en trubbig, mörkare, ofta tydligt brun spets. 

 Endast ett par af de innersta fjällen äro stundom spetsiga. 

 Stiftet är smutsgult eller grönbrunt, men aldrig synnerligen 

 mörkt. 



Hvad släktskapen beträffar, påminna bladen dels om H. 

 subcrassum Älmqu. dels om H. Hcegerstroemii Dahlst., men 

 hos hålkarna förmärkes ingen likhet med dessa former. 

 Snarare häntyda hålkarna på släktskap med en del fjäll- 

 former, såsom H. aquiliim Norrl. och phceolepium Dahlst. 

 (Herb. Hier. Scand. 1 : 67), hvilka åter afvika i så många 

 andra afseenden, att affiniteten nog är ganska ringa äfven i 

 den riktningen. 



Västmanland: Grythytte s:n, starkt mossbeväxt, högt be- 

 lägen, men något fuktig löfskogsäng norr om Torrvarpsund, 

 vidare på ängsmark vid Västgötetorp samt i ett stenbrott 

 vid Skatviken. Måttl. — talr. 



H. mallopodum w. 



Tab. III. Fig. 8. 



Caulis 40—65 cm. altus mediocris v. crassiusculus com- 

 pressibilis Isete virescens 1 — 2-folius, inferne pilis longis albis 

 mollibus densiusculis, ima basi densissimis, pulchre lanugino- 

 sus, leviter stellatus, circa medium sparsim — ■ rare brevipi- 

 losus, densius stellatus, superne rare glandulosus magis ma- 

 gisque stellatus, sub anthela leviter subtomentellus glandulis 

 nigris parvis sparsis obsitus. 



Folia rosularia plerumque 4 — 5, Icete viridia subcane- 

 scentia mollia: exteriora ± late elliptica — ovata, basi + cor- 

 data in petiolum latum breviter decurrentia, dentibus obtusis 

 ± mammatis approximatis patentibus v. fere divaricatis (in- 



