BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 25. AFD. III. N:0 7. 45 



Calathmni c:a 35 — 40 mm. latum radians luteum. LigulcR 

 apice glabrse. Stylus fuscohispidulus. 



Bland Siljanstraktens Hieracie-former är denna lätt igen- 

 känd pä sina jämförelsevis smala, glest tandade, mot spetsen 

 helbräddade blad. Särskildt äro de inre rosettbladen och de 

 nedre stjälkbladen karaktäristiska genom sin tandning. Tän- 

 derna äro nämligen mycket fataliga och glesa, långt åtskilda 

 genom nästan raka mellankanter, smala och snedt framåt- 

 riktade, vanligen nästan raka, mindre ofta svagt skärformigt 

 böjda, i hvilket fall växten får en viss likhet med H. falca- 

 tidens Dahlst. (Herb. Hier. Scand. IV: 45 och V: 71), hvilken 

 form äfven genom kalkarnas beklädnad röjer släktskap med 

 den nu beskrifna. De inre rosettbladen hafva m. e. m. af- 

 långt lansettlik form, men hafva ofta sin största bredd ofvan 

 midten; de nedre och mellersta stjälkbladen äro vanligen ägg- 

 rundt lansettlika eller lansettlika, afsmalnande åt båda ändar, 

 mer jämnt mot den utdragna spetsen. 



Vippan är gles med långa och vanligen raka, föga ut- 

 stående grenar. Hålkarna äro till och med på afstand igen- 

 kännliga på sin långsträckta form och brokiga färg. Grund- 

 färgen är delvis i följd af de rätt täta glandiernas färg 

 mycket mörk, nedtill skiftande i blåsvart. Häremot afbryta 

 dels de inre långfjällens grönaktiga kanter, dels det mot 

 fjällens spetsar till hvitaktiga band hopade luddet. Dessutom 

 finnas strödda stjärnhår på hålkens öfriga delar. Enstaka 

 hår kunna dessutom förekomma på primärhålken. Karak- 

 täristiska äro de långa, breda, till en trubbad sjDets jämnt 

 afsmalnande hålkfjällen. 



Bland öfriga 7nurorum-f ormer synes ingen vara synner- 

 ligen närbesläktad med den nu beskrifna formen, med undan- 

 tag af den ofvannämnda H. falcatidens Dahlst. samt möjligen 

 H. megalodon Dahlst {Hier. exs. II: 78). Den sistnämnda är 

 likväl genom sina bredare blad med de ofantligt långa tän- 

 derna, de kortare, men spetsigare på annat sätt beklädda 

 hålkfjällen rätt mycket afvikande från H. ohlaqueatum. 



Dalarne: Flerstädes på ängar inom Siljans silurområde. 

 Boda s:n vid Osmundsberget och Silfverberget samt ängar 

 kring Boda kyrka; Rättviks s:n på flera ställen vid Sjur- 

 berg, Lerdal, Altsarbyn och Utby. 



