BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 25. AFD. III. N:0 7. 47 



mm.) longe superantibus + dense subtomenteilis, pedicellis 

 vulgo brevibus (interdum in panicula composita brevissimis) 

 cano-tomentosis, sub involucro pilis brevibus et glandulis 

 minntis solitariis — raris (v. sparsis) ssepe obsitis vel omnino 

 epilosis et eglandulosis. 



Inrolucra obscure cano-viridia parva (c:a 5 mm. lata et 

 10 — 11 mm. longa) basi Isevi et carnosula anguste o vata, 

 interdum bina valde approximata vel ± concreta. Squamce 

 latse usque 1,9 mm.; exteriores ovato-oblongse truucatee v. 

 rotundato-obtusge, intermedise et interiores ± lanceolatse ob- 

 tusse — obtusiuseulte, intima paucfe acuminatee (rarissime 

 acutse) ; exteriores et iutermedice nigro-virides, interiores late 

 virescenti-marginatse, intimee Isete virescentes, omnes densius 

 stellata?, pilis sat brevibus apice canis sparsis — densiusculis 

 et glandulis minutis sparsis obtectse, apicibus comatuliE. 



Calathium leete luteum parvum vulgo 25 — 30 mm. latum 

 parum radians. Ligulm apice glabrse. Stylus fuscohispidulus, 

 vivus sat obscurus. 



Genom sina mycket ljusa, i synnerhet på undersidan 

 starkt grågröna blad med den ojämna och opariga tandningen 

 m. m. får denna form stor habituell likhet med H. metaliceps 

 K. Joh. Till formen äro rosettbladen långsträckta och i all- 

 mänhet mycket trubbiga; i förhållande till växtens höjd 

 kunna de sägas vara ganska stora. De yttre och mellersta 

 hafva sin största bredd vid eller ofvan midten och äro till 

 formen tillnärmelsevis aiiånga, de yttre mer breda, de mel- 

 lersta mer lansettlika; äfven de innersta äro ofta lansettlikt 

 allånga. Hos alla är basen afsmalnande och nedlöpande på 

 skaftet. Bladtänderna äro glesa, mycket breda och trubbiga 

 och hafva konvexa sidor, endast de nedersta tänderna äro 

 smalare och genom den konkava framkanten något uppåt 

 riktade. Stjälkbladen äro stora, men aftaga uppåt hastigt i 

 storlek. De nedre äro skaffade och likna till form och tand- 

 ning tämligen noga de inre rosettbladen; de öfre äro mer 

 tillspetsade. Hos alla bladen äro tänderna m. e. m. oparigt 

 ställda, såsom hos H. ccesiiDii Fr. och den ofvannämnda H. me- 

 taliceps ra. fl., hvarigenom bladets omkrets blir oregelbunden. 

 Violett färgskiftning framträder i synnerhet på undersidan 

 och mot bladets spets. Bladens hårbeklädnad är mycket gles; 

 de nedre bladen äro på öfversidan vanligen glatta, och 



