4 MALME, BRASILIANSKA AKARODOMATIEFÖRANDE RUBIACÉER. 



STRÖM, som aldrig haft tillfälle att besöka länder, der domatie- 

 förande växter i större mängd förekomma, att af göra, huruvida 

 akarodomatier finnas hos växter, som lefva under vidt skilda 

 förhållanden, eller om deras uppträdande står i något när- 

 mare sammanhang med den formation, i hvilken växten hufvud- 

 sakligen har sitt hem. Om det är rigtigt, att de i domati- 

 erna boende akariderna bland annat göra tjenst som ett slags 

 renhållningshjon för växten och befria denna frän epifylla 

 parasiter eller epifyter, såsom alger och svampar, torde det dock 

 vara af vigt att taga kännedom om, om dessa bildningar uteslu- 

 tande eller åtminstone företrädesvis anträffas hos sådana arter, 

 som i särdeles hög grad äro, på grund af omgifningarna, ut- 

 satta för sådana mer eller mindre besvärliga inhj-singar. 



Såsom Lundström framhåller, intar familjen Rubiaceai ett 

 af de främsta rummen bland de familjer, som hysa ett större 

 antal akarodomatieförande arter, och en stor mängd af dessa 

 tillhör den brasilianska floran. Redan Vellozo observerade 

 åtminstone en sådan (Coussarea porophylla (Vell.) Mull. Arg.), 

 och i Flora brasiliensis, Fasc. LXXXIV (1881) omnämner J. 

 Muller Argoviensis på några ställen gropformiga domatier, 

 dem han i de flesta fall ansåg vara framkallade genom in- 

 sektsbett, »ictu insectorum» (t. ex. hos Coussarea nodosa (Benth.) 

 Mull. Arg.). Sedan Lundströms arbete utkom, har K. Schu- 

 MANN i Flora brasiliensis, Fasc. CIV (1889) omnämnt domatier 

 af samma typ hos en brasiliansk rubiacé, nemligen Alihertia 

 sessilis (Vell.) Schumann, hvilken dock, såsom här längre fram 

 skall påpekas, uppräknas af Lundström, ehuru ofullständigt 

 bestämd {Alihertia sp. Herb. Regnell. Ser. III. N:o 97). 



Vid ordnandet af rubiacéerna i det för alla, som syssel- 

 sätta sig med den brasilianska fanerogamfloran, välbekanta 

 Regnellska herbariet i Stockholm har jag antecknat alla der 

 befintliga akarodomatieförande former. De af Lindberg, Reg- 

 nbll, Riedel, Sellow, Warming och Widgren samlade äro 

 bestämda af J. Muller Argoviensis eller af K. Schumann, 

 de af mig samt af Anisits, Balansa och Lindman samlade och 

 största delen af de Mosénska har jag sjelf bestämt. Denna 

 min förteckning anser jag vara förtjent att offentliggöras, 

 helst då jag är i stånd att i de flesta fall angifva, i hvilken 

 formation de anförda arterna normalt förekomma. 



I den nu ifrågavarande familjen uppträda akarodoma- 

 tierna under tre (eller kanske fyra) hvarandra ganska olika 



