16 SERNAXDER. DE SYDXERIKISKA BARRSKOGARNES UTVECKLING. 



den. På svagt shittande sjösand, som sträckte sig 12 meter 

 mellan skogsbrvnet och den antagligen sänkta vattenlinien. 

 växte (18|88): 



Arctostapkylos Uva ursi 



Calluna vulgaris 



Foa amma 



Gnajjhaliiim uliginosnm 



Junciis supinns 



Ranuncuhis Flammula samt 



Finns silvestris i tunnsådda exemplar med dålig växt. 



Vare nn sig tallskogen nppkommit direkt ur en gräs- och 

 örtbacke eller nr callanefa, börjar den att, som ofvan nämts. 

 sedan den blifvit något äldre, att af sig själf eller genom 

 menniskans ingripande glesna. Stora förändringar inträda 

 nn. Hylocomierna sluta .sig jemte Dicranum unclnlafum till 

 ett tätt bottenskikt. Vaccinium Vitis ichea eller Myrtilhis 

 nifira blifva rikliga i fältskikten. Ljungen håller sig kvar, 

 men lag och med dålig blomsterbildning; endast i skogsbrynen 

 och i luckor i beståndet utbildas den normalt och mera ym- 

 nigt. Har tallskogen uppstått ur formationer utan ljung, är 

 det också blott pä sådana fläckar, som den sedermera kunnat 

 infinna sig. 



Den formation, som nu uppstått, har jag i en uppsats 

 »Die Einwanderung der Fichte^ (Englers Bot. Jahrbiicher Bd 

 15) benämt Fnietam Jn/locomiosiim och sökt visa vara en af 

 Skandinaviens vigtigaste växtformationer. Jag skall meddela 

 ett par exempel på dess enformiga sammansättning. De visa 

 ett yngre och ett äldre stadium. 



Tallskog på Hults egor i Lerbäck 18y'91. 



Lokalen bildar en rätvinklig triangel med kateter resp. 

 36 och 32 m. Hypotenusan utgöres af en körväg. Utskuren 

 ur likartad formation. 



Relief: svag sluttning at S.; marken ngt. ojemn, belam- 

 rad med ris och bråte. 



Jordmån: Under det 6 cm mäktiga Hi/loeom inni -täcket 

 vidtog mosand, uppåt något myllblandad, men utan torf- 

 substans. 



Fnldighetsgrad ^ ,„, (nederbörd förut ganska stark). 



Beskuggning -^'^ . . 



Bestånd (Fig. 6.): 



a) - 



