BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HAXDL. BAND 25. AFD. III. N:0 10. 33 



och frukter, och då i sådana massor, att vattensamlingar och 

 marken på långa sträckor äro täckta deraf. Finnes nu blottad 

 torr-frisk jord, der vegetationen ännu ej infunnit sig eller 

 står på kolonistadiet, gro de da massvis. Ur dessa kolonier 

 utvecklas björk- och aspbestånd. 



Det är deras utbildning, sedd från frågan om deras för- 

 hållande till tall och gran, på hvilken vi nu skola ingå. 



Har tallen under en björkskogs yngre dagar inkommit, 

 skjuta de olika trädslagen jämsides upp med hvarandra. Då 

 beståndet nått en ålder af bortåt 40 år, synes det tydligt, att 

 björken lider betj^^dligt men af sina grannar. De nedre gre- 

 narne på de gängliga stammarne vissna allt mer och mer 

 bort, och träden tyckas koncentrera det mesta af sin lifsverk- 

 samhet att underhålla en liten toppkrona, som skjuter upp i 

 jämnhöjd med talltopparne. Den ena björken efter den andra 

 går emellertid under i denna ojämna kamp, hvars slutresul- 

 tat blir uppkomsten af ett pinetum hylocomiosum med in- 

 sprängda gängliga björkar. De redan tidigt i det blandade 

 beståndets skugga uppspirande granarne göra formationens 

 vidare öden alltför tydliga, och den blandskog med öfver- 

 vägande gran, som uppstår genom blädning af björkarne och 

 de äldre tallarne, ger en vink om, huru det naturliga utveck- 

 lingsskedet skulle se ut, då de ursprungliga tallarne och 

 eventuelt qvarstående björkarne af ålderdomssvaghet skulle 

 ramla kull utan att ha qvarlemnat föryngrande individ. 



Har björkbeståndet mera homogent eller blandadt med 

 asp, ^ som genom rotskott vidare ökar sig i formationen, utan 

 att störas af tallen kommit till en ålder af bortåt 40 år, och 

 är ej marken alltför mager, står den vanligen på det stadi- 

 um, som Hult i Blekinges vegetation benämner björkbacJie. 

 Denna formation synes inom området dömd att under tidernas 

 lopp öfvergå till granskog. Det skulle ur allmänt biologisk 

 synpunkt vara rätt intressant att redogöra för hela denna 

 successiva förändring, specielt för det närmare förhållandet 

 vid det oerhörda massmord, som de uppspirande granarne till 

 slut åstadkomma i björkbackarnes rika undervegetation, men 

 detta förutsätter en detaljerad skildring af deras ursprung- 



^ Inom området förekomma björken och aspen så intimt blandade om 

 hvarandra, och är skilnaden i underväxten pä de fläckar, der ett af trädslagen 

 dominerar, så liten, att deras ställning till den gemensamma fienden, barrträden, 

 här bäst tages tillsammans. 



