10 N. Å. SVENSSON, OM VEGETATIONEN KRING KAITUMSJÖARNA. 



algida (Soland.) Fr. Först när vi framkommit till den nedom 

 Kebnekaisse börjande Ladtjo Voggedalen återfunno vi, i syn- 

 nerhet på sluttningen åt söder af det stora fjällområdet 

 Signetjäkko, en rikare flora. Vi funno bär pä de högsta af- 

 satserna Campanula uniflora L., Draha nivalis Liljebl., D. 

 lactea Adams, Foa cenisia All., Cerastium arcticum Lge., 

 Saussurea alpina (L.) DC. f. suhacaulis L.est. m. fl.; längre 

 ned i björkregionen på skuggiga ställen Polemonium *cam- 

 panulatum Th. Fr., uppträdande i rika bestånd, samt Cysto- 

 2Jteris montana (H^enke) Bernh. 1 myrarna nedanför anträffa- 

 des Carex heleonastes Ehrh., C. hclvola Bl. och C. rariflora 

 (Wg.) J. E. Sm. 



Angående sjelfva det bekanta Kebnekaisse är i botaniskt 

 afseende ej mycket att säga. Enligt hvad en flygtig under- 

 sökning gaf vid handen, var vegetationen ganska fattig. 

 Bland mera sällsynta växter observerades Hierochloa alpina 

 (Liljebl.) Roem. & Sch., Bhodoclenäron lapponicum CL.) Wg. 

 och Wahlhergella apctala (L.) Fr. Med hvita blommor an- 

 träff'ades Campanula rotundifolia L. Om orsaken till den 

 fattiga växtligheten må anföras, att det vidsträckta Kebne- 

 kaisse med sina många höga toppar till sin öfvervägande del 

 är inhöljdt i snö och glaciärer samt vidare beläget helt och 

 hållet öfver trädgränsen. Ett fåtal björkar, krokiga och 

 döende, anträffades visserligen nederst i Ladtjo Vogge-dalen, 

 men syntes ej ersättas af yngre generationer och torde derför 

 inom få år vara försvunna. 



Återkomna till Kaitumsjöarna, anträdde vi snart färden 

 mot norska kusten. Vi följde härvid i början ett af Kaitum- 

 sjöarnas större tillflöden, den i slutet af Paijeb Kaitumjaur 

 nedrinnande Kaitumjokk. Vid denna elfs källor, i stora dal- 

 sänkningar, å ömse sidor om de glaciärer, som bilda vatten- 

 delaren för elfvarna till Kaitumsjöarna och den på gränsen till 

 Norge slutande stora sjön Sitasjaur, anträffade vi en för oss- 

 ny vegetation. Bland de växter, som karaktäriserade dessa, 

 kalla, högt öfver trädgränsen liggande dalar, märkas Erigeron 

 uniflorus L., Carex festiva Dewey, Carex misandra R. Br., 

 C. lagopina Wg. och C. vesicaria L. *saxatiUs L., den sist- 

 nämnde öfvervägande; på den kalla, fuktiga gytjan i när- 

 heten af snödrifvorna Catahrosa algida (Soland.) Fr., och 

 Sagina nivalis (Lindbl.) Fr.; uppe på fjällsluttningarna Cam- 

 panula uniflora L., Alsine strida (Sw.) Wg. och Antennaria 



