8 N. A. SVENSSON, OM VEGETATIONEN KRING KAITUMSJÖARNA. 



erinrande om Carex *rotundata L^sx., tillsammans med hvilken 

 den äfven växte. Rektor S. Almquist, som godhetsfnllt be- 

 stämt denna så väl som öfriga Carices, distigmaticee, anser 

 det vara en Carex oquafilis, härmande Carex rotundata, i det 

 att den kommit att växa på den senares mark. 



Paijeb Kaitumjaur har en utsträckning af bortåt 3 mil, 

 dock ingenstädes någon större bredd. Den omgärdas nästan 

 helt och hållet af högfjäll, och dess öfre del är inkilad mellan 

 de snöhöljda, brant ned i vattnet stupande, omkring 1500 

 meter höga fjällen Leipipirtjåkko och Livamtjåkko. Låg- 

 landsbildningar hade nu helt och hållet försvunnit, efter- 

 lemnande endast ett smalt bälte med björk och viden närmast 

 stränderna, hastigt gifvande vika för karga, branta bergmassor. 

 Ofantliga snömassor framträdde öfverallt, mångenstädes öfver- 

 gående i glaciärer. 



På de med Betula odorata Bechst. bevuxna strandslutt- 

 ningarna anträffades flerstädes en ganska rik flora. Bland 

 andra växter voro: Cerastitim vidgatum L. *«%)65/re (Lindbl.), 

 Stellaria graminea L., S. Fricsiana Ser. ^ alpestris Fr., Carex 

 Buxhaumi Wg., Campanula rotundifolia L., Melandrium siJ- 

 vestre (Schkuhr) Roehl.; vid bäckarna: Luzida parvi flora 

 (Ehrh.) Desv., Aira, ccespitosa L. var. vivipara S. F. Gray 

 samt jätteexemplar af Angelica Ärchangelica L., hvars väl- 

 luktande blomflockar utgjorde samlingsplatsen för en mängd 

 insekter. Vid stränderna, i själfva strandbandet: Banunculus 

 Flammula L. /S reptans (L.), Cardamine pratensis L., Carices 

 såsom Carex aqnatilis Wg. och den höga tufvor bildande, 

 vackra C. juncella Fr.; på stranden ofvanför: Parnassia pa- 

 lustris L. /? tenuis Wg., Gentiana nivalis L., Ruhus arcficiis 

 L., Cocloglossum. viride (L.) Hn., Cirsium heterophyUnm (L.) 

 All., den senare med högröda blomkorgar, flitigt besökta af 

 humlor. Vid Paltaluoktes anträfPades några mera anmärk- 

 ningsvärda växter, nämligen Banunculus liyperhoreus L., Li- 

 stera cordata R. Br., Carex canescens L. ^ suhloliacea L^est., 

 C. helvola Bl. samt en Carex rigida GrOOD., som rektor S. 

 Almquist gifvit namnet juncclliformis : den är nämligen i det 

 närmaste analog med C. juncella Fr. 



Vegetationen uppe i den högre fjällregionen var på det 

 hela taget ganska snarlik fjällens vid nedre sjön. En här 

 tillkommande växt var Hierocliloa alpina (Liljebl.) Roem. & 

 Sch., som vid 800 meter och högre var allmän. För att få 



