4 L. P. REINHOLD MATSSON, BOTANISKA RESEANTECKNINGAR. 



arterna innefatta sedan en hel massa varieteter eller varia- 

 tionsserier, såsom jag hellre skulle vilja kalla dem, hvilka i 

 sin ordning låta sig uppdelas i en mängd mer eller mindre ut- 

 präglade former, ordnade kring hvarje variationstyp. Stundom 

 tyckas dessa varieteter peka mot nya underarter; men oftare 

 få de endast betraktas såsom mera utpräglade öfvergangs- 

 serier eller lokalvarieteter. Liksom de sekundära arterna förete 

 de ofta sinsemellan en ganska anmärkningsvärd parallelism 

 eller äro, som man vanligen säger, analoga. I hvad fall som 

 helst synas de mig vara förtjenta af uppmärksamhet och 

 hvarför då icke också af ett eget namn? Detta senare finna 

 åtskilliga rhodologer icke lämpligt, utan mena, att man genom 

 att öka antalet af varietetsnamn endast åstadkommer för- 

 virring. För min del anser jag det dock omöjligt att hålla 

 reda på dessa former, om de icke kunna betecknas med ett 

 namn. Att, då man vill nämna en sådan, i hvarje fall be- 

 höfva uppräkna dess karaktärer är däremot både mindre 

 lämpligt och torde väl, om något, just leda till den största 

 förvirring. 



De svenska rosorna hafva i senare tider varit föremål 

 för omfattande studier förnämligast af Crépin, Scheutz, Leff- 

 LER, Winslow och Gabrielsson. Ganska goda resultat hafva 

 härigenom vunnits. Men ännu återstår mycket att göra. Stora 

 områden af. vart land äro härvidlag föga eller alldeles icke 

 undersökta. Ett sådant område är bland andra äfven Gotland. 



Hvad den sistnämnda provinsen angår, intager dess flora 

 i ganska många fall en alldeles egendomlig ställning; så äf- 

 ven i afseende på rosorna. Jag vill ej påstå, att 7t'o6a-floran 

 här är rikare än i flertalet andra provinser i södra Sverige, 

 men jag vill framhålla, att den har en helt annan karaktär. 

 Många af de gotländska formerna ega nog mots^-arande for- 

 mer på det svenska fastlandet, men hafva synts mig så af- 

 vikande, att jag tills vidare nödgats inrangera dem såsom 

 nya varieteter. Om dessa skola uthärda kritik eller icke, 

 må framtida nnd.ersökningar afgöra. Hufvudsaken är, att de 

 blifva uppmärksammade och, om möjligt, diskuterade, så att en 

 säker kunskap om dem en gång måtte vinnas. 



Det är mig en kär plikt att framföra min uppriktiga och 

 vördsamma tack till de herrar, som på ett eller annat sätt 

 bistått mig vid de studier, jag här går att framlägga. Bland 

 dessa herrar beder jag att särskildt få nämna: Professorerna 



