6 L. P. REINHOLD MATSSON, BOTANISKA RESEANTECKNINGAR. 



ängsbackar. En ocli annan gång far man dock se den på ganska 

 fnktig mark och då oftast i ovanligt stora exemplar. O. mi- 

 litaris L. är tämligen sparsam, men synes alltmer vinna ter- 

 räng på bekostnad af O. mascula L. Som vanligt förekom- 

 mer O. ustulata L. rätt allmänt, fast alltid i enstaka in- 

 divid. 



Den 14 juni företog jag en färd till Silte socken och 

 därifrån vidare genom Habblingbo, Alfva och Hemse socknar 

 till Burs, dit jag ankom den 17 juni. Från Silte nämner 

 jag: l^iola hirta L., V. mirabilis L., V. Hiviniana E,eich. 

 med ft nemorosa N. W. M., V. canina (L.) Reich. a ericetornm 

 (ScHRAD.) Reich. och V. pumila Chaix. samt Lathrcea Squa- 

 maria L. och Anemonc ramincidoides L., båda allmänna i 

 ängarna, men nn öfverblommade. I Burs anträffade jag åter 

 V. silvestris (Lam.) Reich. i en hage nära prästgarden. Vi- 

 dare sågos här: V. odorata L., förvildad i prästgårdens träd- 

 gård, därifrån den sedan spridt sig ut i en angränsande äng, 

 Leucojum vernum L., förvildad i samma äng, Orchis militaris 

 L.. O. Morio L. och O. ustulata Jj.i^å samraa, ställe, Lemna tri- 

 sulca L. i en »brya» vid prästgården, Turritis glahra L. flere- 

 städes i närheten af kyrkan sparsamt — så vidt jag kan 

 finna, tyckes denna växt blifva alltmer sällsynt på Gotland 

 — samt Beseda lutea L., allmän såsom ogräs i trakten. 



Sistnämnda växt är numera mångenstädes på Gotland ett 

 besvärligt ogräs. I Bot. Not. 1888 uttalar Lénström^ den för- 

 modan, att den skulle vara fullkomligt vild härstädes och ej, 

 såsom Hartman i sin Skand. Flora ed. 11 uppgifver, blott för- 

 vildad. Hartmans uppgift torde dock vara den riktigaste. 

 Växten namnes ej alls i äldre botaniska arbeten öfver Got- 

 land. Om den fordom varit sa spridd, som den nu är, hade 

 den omöjligen kunnat blifva förbisedd. Flerestädes i de trak- 

 ter inne i landet, där den förekommer, har befolkningen, en- 

 ligt hvad jag varit i tillfälle att utröna, från början odlat 

 den; och, som bekant, eger den en ovanlig förmåga att ha- 

 stigt kunna föröka sig, sedan den väl en gång inkommit på 

 en plats. 



I ängar mellan Vanges och Baudelunda gärdar i Burs 

 växer Älnus glutinosa (L.) .T. G^rtn. i mängd. Detta träd, 



1 C. A. E. Lekström, Spridda växtg. bidr. t. skand. flora, Bot. Not. 1888, 

 pag. 259. 



