8 L. P. REINHOLD MATSSON, BOTANISKA RESEANTECKNINGAR. 



i pineta hylocomiosa. Vanligen användes den dock till betes- 

 mark, hvarigenom en mängd för formationens vidare utveck- 

 ling bestämmande förändringar i undervegetationen inträder. 

 Fältskiktens örter och gräs aftaga allt mer och mer i styrka 

 och frekvens, Hylocomierna sluta sig allt tätare och tätare, 

 och i deras hägn gror den ena granplantan efter den andra. 

 Formationens vidare utveckling till ahiegna hylocomiosa står 

 klar och tydlig.» Jag begagnar mig här af tillfället att med 

 stöd af de iakttagelser, jag gjort i de inre socknarna på mel- 

 lersta Gotland, instämma i detta yttrande. Jag har sett flera 

 fall, då en ängsformation påtagligen utgått ur ett pinetum 

 herbidum. Bland de växter, som i undervegetationen liärvid- 

 lag spelat en framstående roll, har Carex ornifhopoda Willd. 

 synts mig intaga främsta rummet. Som Sernander säger, 

 är orsaken, hvarför pinetum herbidum oftast öfvergår i abi- 

 egnum hylocomiosum, närmast den, att undervegationen för- 

 ändras genom betning, hvarvid äfven de späda löfträdsplan- 

 tor, som kunnat uppspira, blifva förderfvade. Liksom alla 

 halfgräs är nyssnämnda Carex-art icke synnerligen smaklig 

 för boskapen. Den får därför i det längsta vara i fred. Vi- 

 dare är den mycket tufvad och utbreder sig lätt på de sva- 

 gare gräsens bekostnad. I dess skygd gro nu plantor före- 

 trädesvis af ek, asp och björk, och om lokalen icke allt för 

 hårdt betas, så att de ej blifva för illa åtgångna, få dessa 

 snart nog öfvertaget. Tallen fortlefver dock länge, men ut- 

 går slutligen. Emellertid händer äfven, särskildt om får 

 lemnas att beta en dylik plats, att Carex ornithopoda ej heller 

 skonas. De unga löfträdsplantorna äro då likaledes döds- 

 dömda, om de ej hägnas af någon en-, hagtorn- eller nypon- 

 huske, som kan skydda dem. Granen skyndar i stället att 

 infinna sig och undantränger sa småningom de öfriga träden. 

 En särdeles intressant biandformation af tall, ek, asp och 

 gran finnes mellan Buttle och Etelhem. 



Frau Väte antecknar jag denna gsmg Lychnis Flos ciiculi 

 L. och Carex Buxbaumi Wg., båda iakttagna pa gränsen mot 

 Hej de. 



Den 10 juli reste jag åter ned till Silte. Dels här dels 

 i det närgränsande Habblingbo vistades jag något öfver en 

 vecka, hvarunder jag hufvudsakligen idkade växtgeografiska 

 studier i Mästermyr. Dessa studier anser jag mig dock 

 ej för närvarande kunna oifentliggöra. I stället medde- 



