18 L. P. REINHOLD MATSSON, BOTANISKA RESEANTECKNINGAR. 



formen se en varietet af U. dumetorum; och då det icke varit 

 mig möjligt att i litteraturen finna någon nnder denna art 

 — om den nu får betraktas som sådan — beskrifven varietet 

 eller form, till hvilken jag vågar liänföra den, har jag sett 

 mig nödsakad att här framställa den under ett eget namn, 

 M. dnnietorum var. convinciens, hvilket jag bildat med hänsyn 

 till den förbindande ställning, som varieteten intager mellan 

 B. dumetorum, II. sderophylla och Ii. tomenfella. Efter vid 

 olika tider sedermera gjorda observationer lemnar jag föl- 

 jande diagnos: 



Täml. låg, slanhig buske med spensliga, icke synnerligen 

 starkt beväpnade grenar; taggar spridda, de å stammen 

 större, de å grenarna mycket mindre, alla typiskt klolikt 

 krökta; stipler smala, jämnbreda med divergerande öron, 

 vanl. röda/:fi(/a, undertill ofta svagt smäludna, i kanten håriga 

 och glandulösa; gemensamma bladskaftet och medelnerven 

 småludna, svagt glandulösa 1. utan glandier, icke taggiga 

 småblad täml. SDiä och tunna, bredt ovala, spetsade, undertill 

 småhåriga, ofvan glatta, glandidöst duhhelsågade med spet- 

 siga, framåt riktade sågtänder; skärmblad små, ovalt lancett- 

 lika — aflånga, undertill glabrescenta, i kanten håriga och 

 glandulösa; blomskaft vanl. ensamma, cirka 1 cm. långa, släta; 

 blommor slutligen blekt rosenröda; skenfrukter täml. små, hredt 

 ovala — rundade, släta, hårda och läderartade, sent mognande; 

 foderblad flikade med i kanten 1. i spetsen svagt glandel- 

 bärande flikar, för öfrigt släta, nedböjda, kvarsittande till 

 fruktmognaden; stift täml. svagt ludna — håriga. 



Hvad Ji05a-floran i öfrigt angår, har jag att anföra en, 

 som det tyckes, mycket tillfällig form af II. sderophylla Schz., 

 tillhörande den variationsserie, som jag snart skall beskrifva 

 under namn af B,, sderophi/lla var. tomentellma . Den sågs 

 endast i en mindre buske i en äng vid Anges. Vidare må 

 anmärkas, att af B. dnnietorum gifves det icke sällan former, 

 h vilka habituelt, ja till de flesta delar ganska nära likna 

 B. sderophylla, särskildt i dess ofvannämnda varietet. Stun- 

 dom afvika de allenast genom typiskt enkel serratur, men 

 vanligen sakna de dessutom glandier såväl å gemensamma 

 bladskaftet som å nerverna. Deras utbredningsområde synes 

 ungefärligen vara detsamma som för B. sderophylla var. 

 tomentellma Matss. Jag har ej här vågat upptaga dem såsom 

 en egen varietet, men rekommenderar dem till all uppmärk- 



