20 L. P. REINHOLD MATSSON, BOTANISKA RESEANTECKNINGAR. 



canina var. pyriformis Gtren. {= B. Touranginiana Déségl. 

 et Rip.). 



Piosa dumetorum Thuill. Former tillhörande denna grupp 

 äro icke sällsynta. De låta sig fördelas på följande varie- 

 teter: var. pubescens (Fr., Schz.) (= H. canina var. pubescens 

 Fr. Sum. Veg. Scand., Schz. Stud.), var. campestris (Sw. An. 

 bot.) (= B. dumetorum Thuill., a Schz. Stud.), var.platyphylla 

 (Rau) och var. urbica (Lem.). Hvad vidkommer den sist- 

 nämnda af dessa varieteter, må anmärkas, att den form, som 

 jag funnit vid Isume och som jag räknar hit, i det närmaste 

 öfverensstämmer med den, som af Winslow (Herb. ros. 1, N:r 

 20) utdelats från Göteborg. 



Basa sclerophylla Schz. var. tomentelUna Matss. Bland de 

 svenska iio5a-arterna är it. sclerophylla Schz. den, som kom- 

 mer närmast den utländska B. tomentella Lem. Mänga för- 

 fattare se rent af i den förra ingenting annat än en varietet 

 af den senare. Likheten mellan Bi tomentella och B. sclero- 

 phylla, sådan den beskrifves af Scheutz^ och sådan den van- 

 ligen uppträder på södra Sveriges fastland och pa Öland, är 

 verkligen så stor, att de utan någon svårare olägenhet 

 synas mig kunna förenas under samma art, fastän gifvetvis 

 såsom två skilda varieteter. B. sclerophylla förekommer emel- 

 lertid äfven på Gotland och är långt ifrån sällsynt härstädes. 

 Därtill varierar den här mycket mera, än hvad synes vara 

 fallet i någon annan trakt af vårt land. Den typiska B. 

 sclerophylla Schz. {B. sclerophylla var. genuina) är jämförelse- 

 vis sällsynt. Oftare anträffar man, särdeles i ängarna, en 

 hel del former, hvilka förefalla mig så afvikande från den 

 fastländska varieteten, men sins emellan sa nära förenade, att 

 de lämpligast böra betraktas såsom bildande en egen varietet. 

 Dessa former stå habituelt ännu närmare B. tomentella än 

 den äkta B,, sclerophylla var. genuina, och jag har på grund 

 däraf för dem bildat namnet B. sclerophylla var. tomentelUna. 

 Mellan dem och formerna af var. genuina gifves det sedan en 

 stor mängd öfvergångsformer, om hvilka det ofta nog är 

 ganska svårt att afgöra. hvart de egentligen böra räknas. 

 Denna omständighet anser jag dock icke utgöra något hinder 

 för min uppställning, då ju detta förhållande kan anmärkas 

 vid nästan hvarje Bosa-yarietet, ja t. o. m. vid många arter, 



^ N. J. ScHEUTZ, Stud. öfv. de skand. art. af si. Rosa, pag. 20. — Öfvers. 

 af Sveriges och Norges Rosa-arter, Bot. Not. 1877, pag. 10. 



