22 L. P. REINHOLD MATSSON, BOTANISKA RESEANTECKNINGAR. 



namn till B. Blytti;^ och dä af 11. canina i vidsträckt me- 

 ning en annan var. piihescems (här inordnad under II. chime- 

 toriwi) finnes framställd och det äldre namnet tillika är syn- 

 nerligen olämpligt, synes mig det yngre namnet böra före- 

 dragas. Denna varietet har af olika författare blifvit mycket 

 olika begränsad. Leffler inrymmer t. o. m. i den både B,, 

 scaniana Crép. och B. coriifolia f. glandulosa Leffl. eller f\ 

 glanduUfera Leffl.- Härigenom har gifvetvis den verkliga 

 B. puhescens Bl. blifvit alldeles bortblandad. För att kunna 

 åstadkomma någon reda bland de hit hänförda formerna är 

 det nödvändigt att uppdela varieteten, sådan den numera van- 

 ligen begränsas, i flera dylika. Åtminstone böra de konstant 

 glandulosa formerna frånskiljas. Någon ytterligare uppdel- 

 ning våger jag mig icke på, fastän en sådan nog kunde be- 

 höfvas. l)e norska former, Blytt utdelat, äro icke fullt öfver- 

 ensstämmande med de svenska såsom identiska ansedda for- 

 mer, hvilka jag varit i tillfälle att se, om också dessa i många. 

 fall ej gärna kunna särskiljas. Samma förhållande råder äfven 

 med de hithörande former, jag iakttagit på Gotland — i Väte 

 och Atlingbo socknar. I mitt herbarium har jag tills vidare 

 sammanfört dessa under namn af B. coriifolia var. Blytti f. 

 cominixta. Mest typisk och utpräglad uppträder denna form 

 i Atlingbo. Vid Isume har jag funnit några buskar, hvilka 

 måste räknas hit, men som äro föga utmärkta och till den 

 grad öfvergå i den vanJiga B. coriifolia var. genuina, att jag 

 ej anser det vara värdt att närmare beskrifva dem. Deremot 

 skall jag i detta sammanhang lemna en beskrifning på for- 

 men från Atlingbo: 



Täml. hög, mycket grenig buske med vanl. svagt båg- 

 böjda grenar; taggar spridda, icke särdeles stora, men starka, 

 klolikt krökta; stipler jämnbreda med divergerande öron,, 

 undertill smaludna, i kanten glandulosa; gemensamma blad- 

 skaftet och medelnerven smaludna, vanl. åtminstone svagt 

 glandulosa, ofta utan taggar; småblad medelstora (mindre än 

 småbladen hos de norska former, jag sett), hredt ovala, kort 

 spetsade, täml. tunna, ofvan glabrescenta — glatta, undertill 

 smaludna — småhåriga; glandulöst dtibhelsågade med framåt 



* M. Gandoger, Essai sur une iiouveL classif. des roses etc. (1876), ii:r 

 496, pag. 31. 



^ J. A. Leffler, Öfvers. af d. skand. halföns anmärkn. Rosaformer, Bot. 

 Not. 1888, pag. 37. 



