BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. IIANDL. BAND 21. AFD. III. N:0 8. 25 



Från Visby ställde vi dag-en därpå (10 ang.) var färd 

 södernt. Vägen togs genom Träknmla, Vall och Atlingbo till 

 Väte. Dessa socknar nndersöktes nn i rhodologiskt hänseende 

 synnerligen noggrant nnder denna och påföljande dag. Ett 

 icke obetydligt antal anmärkningsvärda former blefvo här- 

 under nppmärksammade. Särskildt må nämnas, att jag i 

 ängar vid Kvie i Vall erhöll en ganska god Rosa-lokal. Hela 

 det genomresta området är för öfrigt väl värdt en närmare 

 undersökning. 



I Träknmla anträffades Bosa tontentosa Sm. i en form, 

 hvilken jag efter någon tvekan ansett mig böra upptaga 

 under var. cuspidata (Déségl.) eller var. pseudocusindata 

 (Crép.). Ehuru trenne stora buskar blefvo funna, lyckades 

 jag icke erhålla flera fertila grenar, än hvad som behöfdes 

 för två herbarieexemplar. Att med bestämdhet våga yttra 

 sig om en form, då ett så ringa och otillräckligt material 

 står till buds, synes mig vara för djärft. Så vidt det dock 

 varit mig möjligt att döma af detta material, torde formen 

 kunna beskrifvas sålunda: 



Täml. hög, grenig buske med bågböjda grenar, hvilka 

 jämte årsskotten vanl. äro mer 1. mindre pruinösa; taggar 

 täml. talrika, långa och hvassa, i spetsen något böjda; stipler 

 medelstora, jämnbreda med spetsiga, vanl. divergerande öron. 

 undertill och i kanten småludna och glandulösa; gemensamma 

 bladskaftet och medelnerven småludna, taggiga och glandulösa : 

 småblad medelstora, ovala — ovalt lancettUTia, på båda sidor 

 småludna, nndertill något glandulösa, sliarpt glandulöst diihhel- 

 sågade med vanl. framåt riktade sågtänder; skärmblad icke 

 särdeles stora, undertill och i kanten småludna och glandu- 

 lösa; blomskaft i flock, i regel cirka 0,8 cm. långa, glandel- 

 borstiga; skenfrukter kort elliptiska — ovala — rundade, den i 

 flockens midt stundom päronlik, hårda och broskartade, släta 1. 

 något glandelbor stiga; foderblad glandelborstiga, riktade utåt — 

 ujipåt, tidigt aff allande; stift täml. svagt ludna. 



Ifrågavarande form af Ii. tomentosa är den mest utpräg- 

 lade bland de former, hvilka hittills på Grotland blifvit iakt- 

 tagna af denna art. Jag skall i det följande omtala tvenne 

 andra gotländska former af B,, tomentosa. Vid redogörelsen 

 för en af dessa skola tillika några anmärkningar göras med 

 afseende på arten och dess förhållamle till den gotländska 

 flor an. 



