32 L. P. REINHOLD MATSSON, BOTANISKA RESEANTECKNINGAR. 



WiNSL. ^ såsom en sådan, hvilket väl knappast låter sig göra. 

 Åtminstone kan den icke nppställas såsom fullt analog med 

 B,, sclerophylla var. genuina, möjligen då snarare med B. du- 

 mdorum var. biserrata Winsl.,^ Ii vilken kanske hellre bör 

 förenas med denna art. Men den senare är i afseende på bla- 

 den mycket mindre glandulös. Enligt anctor själf liknar B. 

 gothica i bladens glandulositet en B. ruhiginosa. En med B. 

 sclerophylla var. genuina alldeles parallel form af i^. coriifolia 

 torde säkerligen blifva omöjligt att framvisa. Däremot har 

 jag funnit en dylik, svarande mot den af mig såsom varietet 

 upijställda B. sclerophylla var. fomentelUna. Denna form an- 

 träflFade jag i Gröttlingbo på en ängsbacke of vanför Norrkvie. 

 Den öfverensstämmer med nämnda varietet till alla delar, 

 om man undantager, att dess skenfrukter äro betydligt större 

 och upptill ofta hafva insnörd hals samt att foderbladen äro 

 rikiade uppåt och stiften ludna, det vill, med andra ord, nära 

 på säga just de karaktärer, som göra den till en B. coriifo- 

 lia. Men skall den då verkligen anses för en sådan? B. sclero- 

 phylla anföres här såsom egen art; det vore då konsekvent 

 att äfven särskilja denna. Må vara, att denna anmärkning 

 är riktig, det synes mig dock vara säkrare att ej göra allt 

 för mycket väsen af en form, innan den blifvit tillräckligt 

 känd och diskuterad äfven af andra än dess upptäckare. Crépin, 

 till hvilken jag sändt exemplar, har också inrangerat den un- 

 der B. coriifolia, och sidoordnat den med B. gothica,, hvilken 

 likaledes af honom betraktas såsom en varietet af samma art. 

 Namnet på den nya varieteten har jag bildat med hänsyn till 

 dess i förhållande till den typiska B. coriifolia högre och spens- 

 ligare växtsätt, mera utdragna bladskaft, långa blomskaft och 

 ofta förlängda skenfriikter. Jag meddelar följande beskrifning: 

 Högväxt, täml. spenslig buske med langa bågböjda gre- 

 nar; taggar spridda, tämligen stora, starka, typiskt klolikt 

 krökta; stipler medelstora, jämnbreda med ofta j9or«i?e?a 

 öron, äfven undertill vanl. glatta, i kanten glandelbärande ; 

 gemensamma bladskaftet och medelnerven småludna, taggiga 

 och glandulösa; smål)lad tunna, vanl. ovala, kort spetsade, 

 ofvan niörhgröna, glatta, undertill på nerverna småludna — 

 småhåriga, stundom något glandulösa, för ötrigt glabresccnta — 



* A. P. WiNSLOW, Göteborgstraktens Salix- och Rosa-flora II, Bot. Not. 

 1880, pagg. 105-106. 



^ A. P. WiNSLOW, Rosse Scandiuavicse, Bot. Not. 1880, pag. 188. 



