38 L. P. REINHOLD MATSSON, BOTANISKA RESEANTECKNINGAR. 



Rosa tomenfosa Sm. var. Westovii Matss. Under detta 

 namn upptager jag den till Ii. tomenfosa hörande form, jag 

 nyss omnämnde. Jag bar i litteraturen icke funnit någon 

 form beskrifven, med bvilken jag kan identifiera den. Då jag 

 tillika anträiFat den på flera ställen och jag således är 

 säker på, att här icke föreligger någon blott tillfällig form, 

 utan att det fast mer är fråga om en hel formserie, och en 

 mycket egendomlig sådan, finner jag mig på grund häraf för- 

 anlåten att uppställa den såsom en egen varietet. Denna va- 

 rietet ^uppkallar jag efter den om Gotlands flora i så hög grad 

 förtjente f. d. adjunkten vid Visby högre allmänna läroverk 

 O. A. Westöö, hvilken redan 1851 funnit den i Vänge. Från den 

 typiska B. fomentosa af viker den ganska mycket. Den utmär- 

 kes af smala, långa och hvassa, mycket svaga taggar, ovala — 

 elUptiska, undertill mer eller mindre starkt glandulösa, tunna, 

 ljusgröna och mjukludna småblad, i regel släta skenfrukter 

 samt uppåt riktade, vanligen länge hvarsittande foderblad. 

 Den tyckes mig genom sina flesta karaktärer tillhöra Cré- 

 PINS grupp Coronatce. Nämnas bör dock, att former ofta 

 förekomma, hvilka utan all gräns öfverga i samme författa- 

 res grupp Eutomentosce. Möjligen är den en uteslutande got- 

 ländsk varietet. Jag bar dock från Åland och från Skäne 

 sett former, hvilka stå den tämligen nära. Den skånska for- 

 men, som insamlats af Scheutz,^ har af honom bestämts till 

 B. tomentosa var. cuspidata (Déségl.). Den skiljer sig genom 

 större, starkare taggar, sträfvare, mera spetsade småblad, glan- 

 delhorstiga skenfrukter och, som det vill synas, tidigare af- 

 f allande foderblad. Den nya varieteten beskrifver jag så- 

 lunda : 



Medelstor, grenig buske med bågböjda grenar; taggar 

 vanl. spridda, långa, nästan nålfina, svaga, mycket obet^^dligt 

 böjda; stipler jämnbreda med vanl. divergerande spetsiga öron, 

 undertill och i kanten småludna och glandulösa; gemen- 

 samma bladskaftet och medelnerven småludna, taggiga och 

 glandulösa; småblad af medelstorlek, ovala — elliptiska, kort spet- 

 sade, tunna, ljusgröna, mjukludna, undertill mer eller mindre 

 starkt glandelbärande , glandulöst dnhhelsågade med framåt rik- 

 tade sågtänder; skärmblad täml. stora, vanl. bredt ovala, 

 långt spetsade, undertill och i kanten småludna och glandu- 



* N. J. ScHEUTZ, Bidr. t. känned. om si. Rosa, Öfvers. af Vet. Akadrs 

 förh. 1873, pag. 44. 



