BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 21. AFD. III. N:0 8. 41 



lande foderblad, vidare en form, sorn är synnerligen högväxt 

 och spenslig med gles, men typisk armatur samt har tämligen 

 stora, tunna, enkelsågade — oregelbundet dnhhelsågade småblad 

 med framåt riktade, stundom åthöjda sågtänder, ensamma, 

 långa (ofta öfver 1 cm.) blomskaft, ofta pärotiformiga sken- 

 frukter och nppåt riktade, länge kvarsittande foderblad, så 

 en form, som sknlle kunna hänföras till var. snhcanina Christ, 

 men af Crépin anses närmast besläktad med II. canina L. var. 

 Lutetiana (Lem.), äfven den högväxt och tämligen spenslig, 

 men med särdeles stark armatur samt försedd med likaledes 

 tämligen stora, tunna, enkelsågade ■ — • oregelbundet dubbelsågade 

 småblad med framåt riktade (dock aldrig åtböjda!) sågtänder, 

 ensamma, jämförelsevis långa, släta blomskaft, tämligen stora, 

 päronformiga, sent mognande skenfrukter och typiskt ned- 

 böjda, på ryggen släta, länge hvarsitfande foderblad, samt 

 slutligen en form med högt, spensligt växtsätt, icke särdeles 

 stark armatur, småliidna bladskaft och nerver, tunna, veka, 

 undertill ofta glest håriga, enkelsågade — oregelbundet dubbel- 

 sågade småblad med framåt riktade, stundom åtböjda såg- 

 tänder, ensamma, tämligen långa blomskaft, jämförelsevis sent 

 mognande, vanligen päronforyniga skenfrukter och utåt rik- 

 tade, länge kvarsittande foderblad. 



Piosa coriifolia Fr. var. genuina Crép., Schz. finnes äfven 

 vid Rikvide, men varierar mycket mindre än B., glauca var. 

 genuina. 



I Alfva har jag insamlat en anmärkningsvärd form, som 

 måste räknas hit. Den har undertill starkt blågröna, småblad, 

 vanligen päroyiformiga, knappt pulpösa skenfrukter och ned- 

 böjda, till fruktmognaden kvarsittande foderblad. 



Ilosa mollis Sm. var. nana (M. T. Lge.) anträffas emel- 

 lanåt på skogsbackar ofvanför stränderna af Mästermyr. 



Återstår nu endast en resa för år 1893. Den företogs 

 öfver Burs' och Rone socknar till Eke 25 sept. Enligt hvad 

 som blifvit mig meddeladt, skulle härstädes finnas en rik 

 i2o5a-vegetation, och jag hoppades därför, att jag skulle 

 komma att göra en god skörd. Men min förhoppning slog fel. 

 Rosorna voro verkligen synnerligen talrika, men endast i af- 

 seende på individantalet. Någon sällsyntare form lyckades 

 jag icke upptäcka. Bosa glauca Vill. synes här vara den 

 förhärskande arten. Den varierar dock föga. De former, jag 

 observerade af densamma, tillhörde alla var. genuina (Gren.) 



