BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND. 21. AFD. III. N:0 8. 47 



ofta ersatta af en mucron); blomskaft ensamma 1. 2 — 3 till- 

 sammans, horta (0,3 — 0,7 cm.), släta; skenfrukter täml. stora 

 päron forniiga — rundade, släta, tidigt mognande; foderblad föga 

 flikade, släta, riktade utåt — samstående, länge kvarsittande; 

 stift starkt ludna. — Någon gång möter man hithörande 

 former med enstaka glandier å l)lomskaft och foderblad. 



Det kan omtalas, att kand. O. W. Wennersten funnit en 

 form af Bosa coriifolia Fr. var. glandulifera Leffl., växande 

 tillsammans med denna varietet. 



För att studera de öländska Rosa-iorva&nvA afreste jag 

 12 aug. i sällskap med kand. Wennersten öfver Visby och 

 Kalmar till Borgholm, dit vi anlände dagen därpå. Här 

 dröjde vi en dag och botaniserade. Sedan begåfvo vi oss 

 norrut. Vägen togs genom Köpings, Alböke, Föra, Persnäs', 

 Källa och Högby socknar förbi den vackra Hornsjön i sist- 

 nämnda socken till Boda långs västra kusten och tillbaka 

 igen från Boda genom Högby, Källa, Persnäs, Föra, Alböke, 

 Löt och Egby långs den östra öfver Köping till Borgholm. 

 Under hela färden besöktes hvarje plats, där möjligen ett 

 fynd kunde väntas. Återkomna till Borgholm, stannade vi 

 där i två dagar för att ännu närmare undersöka den kring- 

 liggande trakten, h vilken i rhodologiskt af seende har rätt 

 mycket af intresse. Efter fullgjordt värf på detta håll fort- 

 satte vi (21 aug.) söderut förbi Halltorp genom Räpplinge, 

 Högsrums och Glömminge socknar på västra kusten tvärs 

 öfver landet till Runsten på den östra. Från Runsten foro 

 vi vidare genom Norra Möckleby och ånyo tvärs igenom lan- 

 det till Algutsrum samt därpå förbi Tveta genom Thors- 

 lunda ned till Färjestaden. Från denna plats gjorde vi sedan 

 en exkursion långs stranden åt Vickleby, hvarjämte vi före- 

 togo en vandring inåt det här på allvar vidtagande skoglösa 

 alvaret. Att äfvenledes under resan söderut knappast något 

 ställe lämnades ur sikte, där en Jtosa-lokol förmodades vara, 

 behöfver väl ej omtalas. Ursprungligen hade jag tänkt att 

 från Färjestaden fortsätta färden öfver Mörby långa ned till 

 Ottenby, men då största delen af södra Öland utgöres af 

 älvar och vi redan ansågo oss hafva gjort tillräcklig bekant- 

 skap med alvarnaturen, då den med sitt ständiga enahanda 

 ej gärna kunde lemna så många nya växtformer, uppgafs 

 denna plan. I stället togo vi från Färjestaden vägen öfver 

 Kalmarsund till det närbelägna Kalmar i förhoppning att 



