BIIIANG TILL K. t>V. VET.-AKAI). IlANDL BAND 21. AFD. III. N:0 S. 51 



vanskligt att afgöra, Inad 7»'. Acltarii verkligen är, dä nästan 

 livar och en rliodolog har sin särskilda uppfattning i denna 

 fråga. Det tyckes mig dock icke kunna råda något tvifvel 

 om, att den af Billberg i nämnda arliete uppställda arten 

 måste anses för en glandnlös form af B. cunina med dublDel- 

 sågade småblad. Det kan mot en sådan uppfattning möjligen 

 och med fog anmärkas, att foderbladen å den på den citerade 

 figuren afbildade mogna skenfrukten äro riktade utåt. Nu 

 \isar det sig 'emellertid hos den af mig funna formen, li vil- 

 ken alldeles säkert är en god It. canina, att samma egenliet 

 här möter. Foderbladen, som ända till fruktmognaden äro 

 nedböjda, höja sig då något, så att de ofta nog erhålla denna 

 för 7/. cannui synnerligen märkvärdiga riktning. Jag ingår 

 icke här pa någon ytterligare jämförelse, utan lemnar i stället 

 följande beskrifning på den öländska formen: 



Knappt medelhög buske med bagböjda, i 3'ngre stadium lik- 

 som årsskotten ofta pruinösa,i äldre stadium brunaktiga grenar; 

 taggar spridda, typislt Idolili Icröläa: stipler oftast jämnbreda 

 med divergerande öron, glatta, i kanten glandelbärande; ge- 

 mensamma bladskaftet och medelnerven starJd glandulösa, tag- 

 giga, icke håriga; de sekundära nerverna föga 1. icke glandu- 

 lösa; småblad vanl. ovala 1. äggrunda, spetsade, tunna, pa 

 båda sidor glatta, undertill gråaktiga och med upphöjda ner- 

 ver, starkt glanänlöst duhhdsåcjade med framåt riktade, stundom 

 atböjda sågtänder; skärmblad afiänga, glatta, i kanten glandel- 

 bärande; blomskaft jemförelsevis korta (knappt 1 cm.), vanl. 

 icke af skärmbladens längd (hos den i Sv. Bot. afbildade 

 formen tyckas de vara något längre), glandelhorstiga; sken- 

 frukter ensamma 1. oftast i flock, äggrunda — elliptislia, släta, 

 hårda och läderartade, mognande i slutet af ang. — början af 

 sept.; foderblad flikade med jämnbreda flikar, glandulösa, 

 nedböjda, vid fruktmognaden höjande sig till nästan utåt rik- 

 tade, vanl. länge kvarsittande; stift håriga. 



Få växtnamn torde hafva blif vit så mycket bortblandade 

 och på grund däraf åstadkommit så mycken oreda och för- 

 virring i litteraturen som Basa Acharii. Jag nämnde nyss, 

 att nästan hvar och en rhodolog har sin särskilda uppfatt- 

 ning i fråga om detta namn. Jag anser det därföre vara 

 nödvändigt att här meddela en kort historik öfver detsamma. 



Det ifrågavarande namnet framställdes, åtföljdt af be- 

 skrifning och afbildning, 1823 af Billberg i Sv. Bot. (IX, tab. 



