BIKANG TILL K. SV. VET.-AKAD. TIANDL. BAND 21. AFD. III. N:0 S. 59 



1883,^ dels vittna därom talrika originalexemplar, som jag- 

 varit i tillfälle att granska. I Bot. Not. 1877- meddelar 

 ScHEUTZ tillika, att dessa former {11. clivorum var. glaucescens 

 Sciiz. Bidr. 1873) äro identiska med dem, som Christ i Rosen 

 de]' Schweiz (1873) förenar nnder namnet var. subcollina. I 

 det sista arbetet •'' får man dessntom den upplysningen, att 

 den äkta B. collina Jacqn. är en hybrid form mellan /('. äu- 

 Dietorum och 7?. c/aJlica L. Under sin II. clivorum beskrifver 

 SciiEUTZ också en var. glahre.scens från Lyckeby i Blekinge. 

 Då han med kännedom om den konfnsion, han tidigare be- 

 gått, i sina senare arbeten söker rädda den framställda arten, 

 inskränker han den till denna form. Emellertid har han på 

 detta sätt ingalunda uppnått det resultat, som åsyftades, 

 (lenom Crépins^ undersökningar har det blifvit konstateradt, 

 att den sålunda ombildade arten ingenting annat är än en 

 form af L'. dunieforu)» rar. Drsr gliset (Bor. Fl. Centr. ed. 3, 

 18n7), till hvilken varietet 11. dumetorum var. Jacquini Leffl. 

 till största delen äfven låter hänföra sig. Möjligen kan man 

 upptaga formen i fråga såsom en f. glahrescens under först- 

 nämnda varietet, men detta är säkerligen den största upp- 

 märksandiet, man kan egna den. Namnet Ii. clivornni måste 

 härmed anses dödadt. Det torde dock vara skäl att återupp- 

 lifva det. Enligt hvad jag nyss anförde, afsåg det från början 

 också Lt. coriifolia rar. suhcollina Christ. Då det senare 

 namnet är yngre och tillika förefaller mig synnerligen olämp- 

 ligt, anser jag, att det hellre ])ör utgå och ersättas af It. 

 clirorum, hvarifrån då naturligen alla former af //. dumeto- 

 rum äro utmönstrade. Om man strängt liåller på prioritets- 

 principen, måste ovillkorligen denna anordning blifva gäl- 

 lande. 



Slutligen kan det i detta sammanhang förtjena att på- 

 pekas, att det bland de enkelsågade, icke glandulösa formerna 

 af II. coriifolia gifves en med rar. clivorum fullkomligt ana- 

 log variationsserie, hvilken dock vanligen föga uppmärksammas 

 i den rhodolosiska litteraturen. 



1 N. J. ScHEUTZ, Observ. rhodol., Bot. Ceutralbl. Jahrg. IV, B. XVI, 

 (188.^) pag. 18il. 



'^ — — Öfvera. af Sveriges orh Norges Rosa-arter, Bot. Not. 



1877, pag. G. 



^ H. Christ, Die Rosen der Sohweiz (187o), pagg. 20()— 207. 



■* Fr. Créptx, (^uelq. con.^idérat. sur la distribution géografique des Rosa 

 en Scandinavie, Bot. Xot. 1894, pagg. GU— (i?. 



