4 KARL STARBACK, SPH.ERULINA HALOPHILA. 



bildats. Slutligen företog jag i år 2 och o Juni en utflykt 

 till ön, denna gång på grund af den ovanligt tidiga våren 

 och ihållande värmen med goda förhoppningar att lyckas. 

 Jag påträffade nu också temligen väl utvecklade asci och 

 sporer och fann att svampen var identisk med Lisonia lialo- 

 2)hila BoMM. Rouss. Sacc. beskrifven i Saccardos Sylloge IX 

 (Supplement. Universal. I) p. G80. 



Ehuru det af helt naturliga skäl ej varit mig möjligt att 

 följa ifrågavarande svamparts utveckling fullständigt, utan en 

 mängd luckor finnas i mina undersökningar, har jag likväl 

 ansett det vara af intresse att här meddela desammas resul- 

 tat, då deraf i alla händelser flera vigtiga drag ur svampens 

 lif torde framgå. Det material som undersökts har insamlats 

 under skilda besök på örf: omkring 1 Juni, omkring 20 Juni 

 och medio af September 1892, samt 2 Juni 1895. Det har 

 varit mest spritlagdt, delvis torrt. 



A de redan den 20 Juni blommande Halianthus-exem- 

 plaren uppträda a de öfre stjelkbladen, mera sällan a kalk- 

 bladen, gulbrunaktiga föga skarjit begränsade fläckar (Fig. 

 1, a), intagande hvilken del af bladet som helst ofta i spet- 

 sen, men nästan lika ofta på sidorna och äfven vid basen. 

 Bladen bli här tunnare, dess kanter något vågiga eller vikna, 

 isynnerhet spetsen ofta böjd i ett par riktningar. Vid under- 

 sökning af genom fläcken gjorda snitt finner man att den- 

 samma åstadkommits genom i bladets väfnad utbredt my- 

 celium, bestående af hyalina, temligen glest förgrenade, 4 — 5 -t* 

 tjocka, mycket sparsamt septerade hyfer. Man finner alltid 

 förgreningen rikligast i de under kl j^f öppningarna Ijefintliga 

 andhålorna, och i många fall har jag iakttagit mellan klyf- 

 öppningscellerna ut- eller snarare inträdande hyfändningar, 

 under stundom två, till och med tre i en och samma inter- 

 cellulargång (Fig. 2 och 3). Dessa hyfbitar äro möjligen 

 rester af ascosporernas groddslangar, eller, då jag ej kunnat 

 iakttaga direkt groning, för hvilket omständigheterna lagt 

 oöfverstigliga hinder, och ej heller funnit rester af ascosporer 

 lika sannolikt lemningar af ett tidigare på bladets yta m. 1. 

 m. rikligt utveckladt luftmycelium. Att, huru som helst här- 

 med, de första hyferna varit extramatricala framgår af följande 

 förhållande. Om ej det bladet genomväxande myceliet in- 

 kommit utifrån, kan det ej hafva inträngt någon annan väg 

 än från stammen. Det har emellertid ej varit möjligt att i 



