BIIIANd TILL K. SV. VET.-AKAD. TIANDL. BAND 21. AFD. III. XM» !>. !> 



ytan. Taga de en annan riktning npplusas de snart i enstaka 

 förgreningar oeli förlora sin brnna färg. 



Undersöker man blad från September månad linner nian 

 svampen på nästan alldeles samma utvecklingspnnkt som den 

 nu skildrade. Ett inre liyalint mycelinm kan ännu iakttagas. 

 Perithecieväggarna lia antagit en mörkare färgton, liksom 

 älven det ytliga myceliet, ocli mynningen synes något, om 

 ock ytterst obetydligt, skarpare framträda. Peritheciernas 

 storlek är ej heller förändrad, den uppgår till emellan 80 ä 

 100 II i diameter. Kvarvaron af det inre myceliet, som tyd- 

 ligen genom närvaron af en del hyfer af samma utseende, som 

 iig. 4 utvisar, ännu iir lifskraftigt, talar för att näring ännu 

 tillföres peritlieeierna. och detta får väl ej anses upphöra förr 

 än med de angripna delarnes fullständiga förvissnande. I 

 allt väsentligt är likväl svampens första utvecklingsstadium 

 afslutadt redan i Juni, om den också först vid vegetations- 

 periodens slut är fullt färdig till öfvervintring. De öfver- 

 vintrande peritlieeierna äro närmast att likna vid 

 sclerotier med en iiäringsfylld märg: den ascogena 

 kärnan, och ett skyddande barklager: perithecii- 

 väggen '. På våren bildas inuti detta sclerotium sporsäckar 

 och ascosporer af beskaffenhet som i den nedan meddelade 

 diagnosen angifves. En intressant fråga som jag likväl ej kan 

 besvara, är den: vid livilken tidpunkt och under hvilka tem- 

 peraturförhållanden utbildningen af fruktlagret eger rum. 



De parasiterande Pyrenomyceter, som angripa gröna 

 växtdelar äro dels sådana, som redan på den lefvande värd- 

 plantan nå en fullständig utveckling, och oftast föga eller intet 

 skada denna. Exempel på sådana leiiina flera Mi/cosj^hreyella- 

 ocli Stigmatea-aTter, Mcuniania Cori/li och fnmhriafa ni. fl. Hos 

 dem äro inga bifruktformer kända, ehuru det är ganska 

 möjligt att just sådana bilda deras öfvervintringsstadium. 

 Dels finnas andra, der den parasiterande svampen liufvudsakligen 

 representeras af »pycnogonier > eller »spermogonier >, under det att 

 det ascusförande stadiet antingen uteslutande utvecklas på de 

 döda växtdelarna, t. ex. MycospJucrcUa-art^Y, Gnonionia erythro- 

 stoma, Stif/niafca MespUi Sor., eller anläggas på de qvarsittande 

 organen för att först till påföljande vår färdigbilda sitt liy- 

 nienium, t. ex. Polystigma, bland Disconiyceterna Bhytisma. 

 Till denna senare grupp närmar sig tydligen äfven utveck- 



' Jnif. DE Bary anf. arb. p. -±17 — 418. 



