16 KARL STARBÄCK. SPH.ERULINA HALOPHILA. 



likhet med Cesati och de Notaris räknar slägtet till Cacur- 

 hitariacfce. Pä samma sätt synas mig äfven de ofvan upp- 

 räknade af mig- såsom tviiVelaktiga ansedda Lisonia-diVieYWdi, 

 naturligast höra hemma under slägten tillhörande Winters 

 ofvan nämda tredje sektion. Så kan jag ej finna någon håll- 

 bar skilnad förefinnas mellan de Lizonia-d,Yt&c, som sakna 

 paraphyser och tydligt framträdande mynning, och slägtet 

 Sp1i(erulina eller MycosphcereUa. Vi ha dock inom detta senare 

 slägte, som tyvärr ännu väntar sin monograf, ej få arter med 

 på samma gång tättväxande, nästan 3'tliga och nästan läderartade 

 perithecier, och gränsen mellan t. ex. »perithecia subcoriaceav 

 och >.perithecia tenui-membranacea- måste ju alltjemt anses 

 ganska obestämd. Skulle man återigen vilja lägga någon 

 vigt vid att sporerna öfvergå från h^^alina till brnna, sa fin- 

 nas ju äfven härå talrika exempel inom Mi/cosph(ercUa. Dess- 

 utom har ju redan \ip])ställts ett slägte Ph(eosj)hcereUa^ grun- 

 dadt på denna egenskap, som äfven af Saccardo- accepterats. 



Förekomma åter paraphyser finnes för mig intet skäl, 

 h varför ej dylika arter skulle föras till Didijniosphceria, ty 

 livad är väl skilnaden mellan FhfEOSpJicerelJa och Eudiåymos- 

 phceria, om ej närvaron af paraphyser hos detta senare under- 

 slägte, inom hvilket vi äfvenledes finna arter med tätt hop- 

 trängda perithecier. 



Slutligen måste jag anse L. ThalicfrI Rostr. dels på grund 

 af hans beskrifning, dels till föjd af egna undersökningar •' 

 böra hänföras till Criipjfoderiti såsom varande försedd med ett 

 ehuru kort dock tydligt cylindriskt rostrum. 



Undvika vi att bestämdt uttala oss om de arter, som af 

 sina auctorer medelst ett ? betecknats såsom med afseende 

 på sin närmaste samhörighet tvifvelaktiga, och hvilkas plats 

 först torde kunna bestämmas efter de uttömmande undersök- 

 ningar som endast tillgång på rikligt material kan möjlig- 

 göra, då det gäller denna ändlösa skara af så ytterligt små 

 »fiingilli;» bortse vi vidare frän dera, hvilka så ofullständigt 

 beskrifvits, att endast derigenom ett riktigt omdöme förhin- 

 dras, böra arterna fördelas på olika slägten enligt nedan- 

 stående förteckning. 



' Karsten Symb. ad Myc. Fenn. XXVI. p. 28. 



* Saccardo p. 723 anf. arb. 



' Utan ringaste tvekan ställer jag såsom synonym med Rostkups art 

 Cryptodcris oliqotheca Starb. & Grev. Bidrag till kännedomen om Sveriges 

 asoomycetiiora. (Bih till K. Sv. Yct.-Akad. Handl. Bd. 16. Afd. III. N:o 3) p. 9. 



