BIHANG TILL K. sv. VEl'. AKAD. IIANDL. BAND 1. N:ol. 5 



oväiitadt nog, ofta inidt inne i sädcsåkrurne. Xär dessa brvor, 

 såsom stundom äv fallet, innehålla ett renare mera killlklart 

 vatten, så kunna de vara rika nog på alger; ^■anligen iir detta 

 dock ej fallet, ty oftast innehålla de ett ganska orent vatten, 

 ln'ars yta år beklådd af ett tått tåcke af Lemna. tvenne om- 

 ständigheter som kraftigt motverka utveckling af en rikare 

 ulgvegetation. De båsta alglokalerna äro i allmiinhet de s. k. 

 vätarne, grunda, på sin höjd ett par fot djupa, vattensamlingar, 

 som antråftas i kanten af skogar och mossar, och som under 

 år med mindre rik nederbörd fram på sommaren alldeles ut- 

 torka. Ej allt för nyss upptagna, vattcufyllda diken och gropar 

 i torfmossarne (de bekanta gotländska myrarne) hysa ofta rätt 

 mänga och intressanta algformer. De rinnande vattnen äro 

 hiir som vanligt fattiga på alger. Af sjöarne ') (här benämnda 

 triisk) undersöktes blott tvenne, nemligen Tingstäde och Far- 

 dume träsk, af hvilka den förra, såsom sjöar i allmänhet, var 

 fattig, den senare åter rått rik på alger. 



Oland år i aiseende på vattensamlingar på långt når ej 

 så rikt utrustadt som Gotland. Någonting motsvarande brv- 

 orna finnes icke; dammar äro isynnerhet på östra kusten af 

 ön mycket sällsynta. De alglokaler, som finnas, äro hufvud- 

 sakligen dikesbäckar, under sommaren utsinande små vatten- 

 samlingar på Alvaren samt gropar och rännilar i torfmossarne. 

 De bästa alglokalerna antråfl:ades i öns vestra del, der berg- 

 grunden ej utgöres af kalksten utan af sandsten eller alun- 

 skiffer. 



De delar af Gotland, som i alo-ologiskt hänseende mer 

 eller mindre noggrant undersöktes, äro följande: först och 

 främst Visbytrakten, -vidare, för att följa samma marschruta 

 som den, som på resan inslogs. Bro, Lockrume, Tingstäde, 

 Othems, Läderbro, Hellvigs och Båge socknar, alla i norra 

 delen af ön; ytterligare Hörsne, Dalhems, Hälla och Vänge i 

 mellersta delen samt slutligen Etelhems, Burs, Hemse och 

 Lifvede i öns södra del. Efter att hafva användt ungefär en 



') Vid tal om sjöar kan jag icke underlåta att uttrycka mitt beklagande 

 af, att jag ej fön- än efter fullbordad resa erhöll kännedom om en af- 

 handling af Dr G. Lindström »Qm Gotlands fiskar», der åtskilliga 

 värdefulla imderrättelser meddelas om beskaffenheten af de större vatten- 

 dragen på ön och specielt om sjöarne. Af dessa upplysningar hoppas 

 jag emellertid att fi-amdeles kunna draga fördel vid ett förnyadt besök 

 på ön, för att fortsätta de naturligen långt ifrån afslutade undersök- 

 ningarne af öns egendomliga och intressanta algflora. 



