BIIIANG TILL K. SV. VET. AKAD. HANDL. BAND 



1. 9 



Oaktadt de för öarnc antecknade Desmidiecv uppgå till 

 ett antal af 75, torde denna familj dock kunna räknas till de 

 allra svagast representerade ^). Kättvisan af detta påstående 

 inses lätt, om man erinrar sig, att på enstaka gynnade lokaler 

 på fastlandet (sådana som Lassby backar vid Upsala eller 

 Hjulsängen på Dal) blifvit observerade ett större antal arter 

 än på (irotland och Oland i sin helhet. På en lika stor och 

 med samma grad af noggranhet undersökt del af fastlandet 

 skulle utan tvifvcl blifvit anträffade o å 4 gånger så många 

 arter. Då Desmidiéerna likviil utgöra en så betvdlig del af 

 öarnes algvegetation, torde det vara skäl att med dem syssel- 

 sätta sig något utförligare. Af hithörande slägten saknas några 

 alldeles. Sådana äro Bambusina Klitz., Xanthidium Ehr., Tet- 

 memorus Ralfs och Spirotasnia Bréb. Några äro synnerligen 

 svagt representerade, såsom Micrasterias Ag. (med blott en art 

 och på en enda lokal) samt Evuistrum Ehr. Andra äro något 

 rikare på former, och stå i detta afseende slägtena Cosmarium 

 Cord., Staurastrum Mey. och Closterium Nit. med respektive 

 25, 16 och 15 arter främst. Bland arterna kunna följande be- 

 traktas såsom allmänna: Euastrum binale Turp. [i insulare nob., 

 Hyalotheca dissiliens Sm., Staurastrum hexacerum Ehr. och 

 S. pygma^um Bréb., Cosmarium conspersum Ralfs, C. tetra- 

 ophthalmum Bréb., C. Botrytis Bory, C. margaritiferum Turp., 

 C. calcareum nob., C. undulatum Cord. ji crenulatum Näg., 

 C. granatum Bréb., C. pygmceum Arch., C. Cucumis Cord., 

 Closterium Leibleinii, Cl. rufipes Ehr., C. Pritchardianum Arch., 

 och Penium lamellosum Bréb. Stora och ståtliga Desmidie- 

 former äro här sällsynta; följande finnas, ehuru de flesta tem- 

 ligen sparsamt: Desmidium Swartzii Ag., Micrasterias Crux 

 melitensis Ehr., Euastrum verrucosum Ehr., Staurastrum furci- 

 geruni Bréb., Cosmarium Biretum Bréb., C. Turpinii Bréb., 

 C. tetraophthalmum Bréb. och C. conspersum Kalfs (de begge 

 sistnämnde, såsom ofvanför blifvit anmärkt, allmänt). Pleuro- 

 tKnium maximum Reinsch, Closterium Ehrenbergii Meneg. 

 och Cl. attenuatum Ehr. (Cl. Lunula Nit. synes alldeles sak- 

 nas) samt Penium lamellosum Bréb. 



Af Phi/cochroniophi/cece är blott ett mycket ringa antal 

 antecknadt. Detta beror visserligen till någon del derpå, att 



^) Enligt LUNDELLS )jDe Desmidiaceis, qute in Suecia inventse sunt, ol)scr- 

 vationes criticpe)! uppgår antalet af kända svenska Desmidiéer till icke 

 mindre än 325. 



